Der er 50 pladser, ikke?
Det er nok. Hvis der kommer flere, kan resten bare stå op.
Hvad?
Din bog Punktum er anderledes end Poesi og smerte.
Du fortæller historien mere udforskende.
Så hvis der ikke er mange læsere i begyndelsen, så bare rolig.
Alle mine bøger er faktisk udforskende.
Poesi og smerte og også Punktum.
Den her er bare lidt anderledes.
Men du kan vel lide den, ikke? Hvorfor har du ellers udgivet den?
Jeg er mere end din forlægger. Du er som en søster for mig.
- Jeg støtter dig i alt, hvad du skriver. - Tak.
Jeg håber stadig, du skriver efterfølgeren til Poesi og smerte.
Det er nok med det. Det er på tide, jeg sigter højere.
Jeg må videre fra popfiktionen.
- Nogen anmeldelser? - Den blev udgivet i går.
Hvad hedder bogen?
Cirkel eller Punktum?
Punktum.
Okay. Jeg forstår.
Du vil sige til dine læsere:
"Bedøm ikke en bog på omslaget",
ikke?
Når journalisterne kommer og spørger, kan du svare med det.
Vi gjorde bevidst omslaget kedeligt, så folk i stedet kunne bedømme indholdet.
Den er ikke kedelig.
Bare enkel. Ærlig.
Tror du, der er pladser nok?
Skal vi fjerne flere?
Hvorfor er I så bekymrede? Bare slap af!
Boglanceringen er om 15 minutter.
Okay?
BOGDISKUSSION OG SIGNERING
Din nye bog forvirrer mig
og får mig til at spørge mig selv,
hvad der er vigtigst for dig, frk. Rania.
At få anerkendelse fra læsere som mig eller fra kritikere?
Hør her.
Jeg prøver ikke at få anerkendelse fra nogen.
At skrive er for mig som at trække vejret.
Jeg må blive ved for at holde mig i live.
- Så enkelt er det. - Men frøken...
Nå ja, undskyld. Lokalet skal bruges til en anden begivenhed,
så lad os komme i gang med bogsigneringen. Kom her.
Hej frk. Rania.
POESI OG SMERTE
I dag er det Punktum, der skal signeres.
Du sagde, bogen er ret litterær.
Jeg kan blive forvirret, hvis den er for litterær.
POESI OG SMERTE
Så forvirrende er den ikke.
Mine damer og herrer, bøgerne er også til salg.
Tak, frøken.
Har nogen Punktum med? Kom her, så signerer jeg.
Okay, jeg signerer bare.
- Anmeldelsen fra Khatulistiwa er ude. - Virkelig? Og?
- Tak. - Ikke vigtigt.
Hvad mener du? Deres anmeldelse er den vigtigste.
Tak.
Er den så dårlig?
Tak.
POESI OG SMERTE
Og anmeldelsen i Pena?
"...Ranias nyeste efter den sensationelle popcornbog Poesi og smerte
med titlen Punktum kan ikke betragtes som ærlig,
da den vægter stil frem for substans."
Deres anmeldelse er alligevel for banal.
Hvad med Sastra Berkala-magasinet?
"...min bedømmelse kan ses af bogens omslag,
kedeligt og uden forsøg på at knytte sig til læserne."
Nå, glem det. De rakker alligevel alle mine bøger ned.
Hvad med sociale medier? @goodbooksreview.
De promoverer ikke din bog.
Virkelig?
Måske har de ikke læst den endnu.
- De taler vel om den? - Tjekker du ikke dine sociale medier?
Det har jeg ikke tid til.
Prøv at søge efter #RomanenPunktum.
#ROMANENPUNKTUM
Den gør da folk mere kreative.
Din plan er at bruge overskuddet på alle mulige ting, Ran.
Men vi får måske ikke meget.
Bare slap af.
Før havde jeg ingen penge og klarede mig fint.
Dengang havde du ikke et dyrt huslån
og en bil med et stort månedligt afdrag.
Det har jeg tænkt på.
Jeg søgte om gældsomlægning i morges.
De kan reducere afdragene, men det tager længere at betale.
Eller du kan skrive efterfølgeren til Poesi og smerte.
Ikke tale om!
- Jeg skriver aldrig efterfølgeren. - Men hvorfor?
Jeg vil så gerne væk fra det manipulerende popcornskriveri.
Læserne er vilde med det, Ran.
Ja, sadomasochistiske tanter, der ikke vil ud af voldelige forhold.
Og hvad så? Du giver dem bare den flugt, de har brug for.
Der er ingen andre grunde.
Den 30. marts 2019.
Ti dage efter at jeg begyndte at skrive Poesi og smerte.
Romanens hovedperson er Laras Andini,
som efter to måneder har indset, at hendes mand er voldelig og besidderisk.
Laras var låst inde i kælderen og begyndte at blive mishandlet.
Jeg faldt i søvn, mens jeg skrev i går aftes.
Da jeg vågnede, havde jeg skrevet ti sider,
inklusive den del, hvor Laras blev mishandlet af sin mand.
Nu gør det virkelig ondt i hele kroppen.
Præcis som Laras oplevede.
6. APRIL 2019
Det skete igen. Jeg fik et blackout.
Jeg færdiggjorde historien om Laras, der blev mishandlet af sin mand.
Hun blev slået i venstre side af ansigtet.
Da jeg vågnede i morges, gjorde min venstre kind så ondt.
Jeg er ved at blive skør.
Jeg undersøgte det.
Der har været sager, hvor forfattere
er så følelsesmæssigt knyttede til de karakterer, de skriver om,
at de virkelig kan mærke det,
som deres karakterer føler.
Hvorfor skriver jeg ikke om en karakter, der har god sex hver dag?
Jeg er endelig færdig med Poesi og smerte.
Historien er dog ufuldstændig, for min krop kan ikke klare det mere.
Jeg synes, slutningen er passende.
"Laras accepterede, at hendes skæbne var at være indelåst i kælderen for evigt..."
Jeg håber, al smerten i min krop er det værd, at romanen sælger godt, amen.
En ny video på en ny dag. En ny bærbar. Et nyt kamera.
Og et nyt soveværelse.
Romanen Poesi og smerte har været en bestseller i de sidste syv måneder!
MEDDELELSER, CENTRAL MEDIA BANK
BOLIGLÅN
DIN ANSØGNING OM BOLIGLÅN
"Din ansøgning om boliglån er..."
AFVIST
Er du sikker på, efterfølgeren til Poesi og smerte vil sælge godt?
Ellers må du skære ørerne af mig.
Hvis jeg beslutter at skrive den,
kan jeg så få et forskud?
GUIDET MEDITATION FÅ BEDRE FOKUS OG ØG KREATIVITETEN
HAVDE LARAS KUNNET VÆLGE, VAR HUN FØDT I EN FAMILIE
UDEN FORÆLDRE
UDEN VÆRDIER
AF BAVIANER.
LARAS TUMLEDE NED. TÅRERNE FLØD.
LARAS PRØVEDE AT KRAVLE VÆK FRA SIN MAND. FOR SENT.
PÅ RYGGEN, OVEN PÅ ARRENE,
DER IKKE VAR HELET HELT.
Rik, omslaget skal være ærligt, ligesom historien.
Ja, godt.
Det bliver en bestseller.
Jeg sender dig manuskriptet.
Du skal komme med nogle citater til bagsiden.
Hun har virkelig talent.
Hun kan gøre en simpel historie om at sælge brugte toiletter med sin far
til noget meget fængslende.
Aliya, kender du Rania Dewi?
Selvfølgelig gør jeg det.
- Goddag, frøken. - Hej.
Hendes nye bog udkom i går.
- Ja, jeg har læst den. - Okay.
Jeg kan lide den.
Men jeg kan godt forstå,
hvis nogle ikke kan.
- Tak, Aliya. - Skønt!
Der er da én beundrer.
- Jeg har overført forskuddet. - Det er det, jeg vil tale om. Så...
Tænk ikke på det.
- Jeg har sat det op til 15 procent. - Ja.
Men det er ikke det.
Jeg kom her,
fordi jeg ikke har lyst til at tale over telefonen.
Jeg...
...vil aflyse efterfølgeren til Poesi og smerte.
Er du sindssyg? Den er så velskrevet.
Jeg viste det endda til Erik. Rik!
Hvad synes du om Ranias nye bog?
Jeg kunne ikke holde op med at læse den. Alle 30 sider på kun 15 minutter.
- Jeg kan allerede forestille mig... - Vent lidt.
Hvor har I den fra?
Du skriver jo i et Google Drive-dokument med fuld adgang.
Det er virkelig godt.
Alle mine kolleger var helt oppe at køre, da de læste det.
- Det er ret spændende! - Det skal ikke være sjovt.
Vold i hjemmet er alvorligt.
Det er alvorligt og relevant.
Din bog Punktum? Nej. Den er kun tiltænkt dig selv.
Man skal altid være relevant som forfatter.
Ellers mister man langsomt læsere og bliver glemt af mange.
Når Aliya taler om toiletter,
lyder det så uelegant.
Men det er relevant. Folk kan indleve sig.
Hvad leder du efter, Ran?
Bare skriv det, du har skrevet.
Vær ikke en anden.
Bare vær dig selv. Sådan.
- Er det tydeligt nok? - Ja.
Okay, åbn appen, du lige har installeret,
og indtast det brugernavn og kodeord, jeg lige gav dig.
- Hvad er det her til, Ran? - Er du logget ind?
Ja. Jeg kan se dig nu.
Du skal holde øje med mig, mens jeg skriver.
Det her er underligt.
Bare gør det.
Hvis jeg skriver uberegneligt, så ring til mig.
Hvad mener du med uberegneligt?
Jeg er hjemme nu. Min kæreste er her.
Hvis du tager tøjet af, bliver han sur.
Er du sindssyg? Det sker ikke!
Det er nok. Jeg lægger på.
Hold øje med mig gennem overvågningskameraet,
og hvis du bemærker noget, der ikke stemmer, så ring til mig.
- Skal jeg begynde at skrive nu? - Ja tak.
Okay.
LARAS STOD RET OP, ALENE I ET VARMT RUM
HENDES HOLDNING KUNNE HOLDE TÅRERNE TILBAGE.
LARAS PRØVEDE AT TRÆKKE VEJRET.
MEN HENDES MANDS GREB VAR FOR STÆRKT.
HENDRA ONO - FORLÆGGER
Hvorfor gør du mig altid vred?
Hvorfor kan vi ikke have det godt?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op med dig.
- Asti. - Mor.
Har du ikke spist endnu, Asti?
- Jeg mader dig med ske. - Rania!
Rania! Hvad sker der?
Heldigvis kunne jeg komme med det samme.
Jeg så dig gøre det her i 30 minutter gennem webcam'et.
Hvad sker der? Er du syg?
Et slagtilfælde?
Tak.
Skete det også, da du skrev den første Poesi og smerte?
Tidligere var første gang, jeg selv følte det, Laras gennemgik.
Jeg lagde ikke mærke til det, men pludselig var skriften der.
Jeg plejede kun at føle smerten.
Nu får min krop rigtige ar.
Du tager ikke stoffer?
- I så fald kan jeg køre dig til afvænning. - Så du mig kvæle mig selv?
Hvor fik jeg det her fra?
Måske var du bare for intens.
Man føler med tiden det, ens karakter føler.
Sådan plejede jeg at tænke.
Men denne gang føles det for virkeligt.
Jeg føler, at Laras virkelig eksisterer.
Jeg kan finde ud af, hvem hun er, hvis jeg ser hendes ansigt.
Nu må det være nok. Hold foreløbig op med at skrive.
Behold bare udbetalingen til senere bøger.
Men hvad hvis Laras virkelig findes?
Og virkelig oplever det, jeg ser.
Hvad hvis det er sket i fortiden?
- Så kan du ikke gøre noget ved det. - Nej.
Jeg kan mærke, at det sker nu.
Det er farligt, hvis det er ægte. Tidligere var det bare kvælning.
Hvad hvis hun bliver lemlæstet?
Så kan du også dø.
Hvem er du?
Har jeg gjort det rigtigt?
MOR ELSKER ASTI
"Mor elsker Asti."
Det er rigtigt. Perfekt.
Fortæl mig om verden udenfor igen.
- Hvilken historie? - Dengang far gav dig ringen.
Den historie har jeg fortalt dig før. Det var på en fransk restaurant.
Kan man vælge mad på en restaurant?
Selvfølgelig kan man det. Og også, hvad man vil drikke.
Var far stadig sød dengang?
Far var stadig sød, da han gav dig ringen.
Ja, din far var stadig sød.
Hvorfor er han uhyggelig nu?
Hvorfor må vi ikke komme ud?
Din far elsker mig for meget. Han elsker os for meget.
Han vil ikke miste os.
Hvorfor tænker han sådan?
Fordi...
...jeg ved, hvem han virkelig er.
Hvem er han?
Asti! Min ring...
- Hvor har du lagt den, mor? - Nej.
Da jeg vaskede hænder, sad den lidt løst.
Nej.
Asti, hjælp mig med at finde den, inden din far kommer.
Hvad sker der?
Jeg er lige kommet hjem og er træt, men I virker ikke glade.
Hvorfor græder du, Asti?
Hvad er der med Asti?
Hvorfor gemmer du hænderne?
Skjuler du noget?
- Det er bare... - En overraskelse?
Til mig? Lad mig se.
Ringen...
- Tog du ringen af? - Nej.
- Nej, det er... - Elsker du mig ikke længere?
- Sådan er det ikke! - Hvorfor tog du den så af?
Kæmp imod.
Kæmp imod!
Hvorfor?
Hvorfor har du ændret dig endnu mere?
Skal jeg bare bo sammen med Asti og skaffe mig af med dig?
Indtil hun er voksen.
Måske vil hun tjene mig bedre.
- Det gør du ikke mod din datter! - Det ved jeg!
Kæmp imod.
Kæmp imod!
Kom så!
Kom nu!
Du har ret. Der er mærker på ribbenene.
Åh gud.
Og kraniet... Det er fint.
Men du skal MR-scannes i dag. Vi tjekker grundigt.
Det tror jeg ikke, jeg kan. Jeg har klaustrofobi.
Du vælger. Klaustrofobisk MR-rum
eller en kiste?
Jeg har det fint, doktor. Ansigtet gør bare ondt.
Hvem har gjort det?
Skal jeg følge dig til politiet? Jeg kender en.
Hvem? Hvorfor ved jeg ikke det?
En patient.
- Kan du komme så tæt på en patient? - Det er nok. Jeg har det fint.
Hendra fortæller dig om det, doktor.
Pointen er, at ingen gjorde det her mod mig.
Vi taler om det derhjemme.
- Sengeliggende? - Nej.
Da du brækkede knoglerne, gik du ud om natten.
Du får noget smertestillende. Vi tjekker igen om to dage.
Tak, skat.
Ran, jeg mener det. Jeg er bekymret for dig.
Udsæt skriveriet.
- Så du tror ikke på mig? - Jeg tror på dig.
Er det forkert, at det er svært for mig at tro på?
Det er ikke en almindelig ting.
Lad os sige, at alt, du fortæller mig, er sandt.
Du bør stadig ikke involvere dig sådan som i går aftes.
Så du siger, jeg bare skal se på uden at gøre noget?
Blander du dig, bliver hun tævet, og du kommer til skade i sidste ende.
Jeg må finde ud af, hvem hun virkelig er.
- Hvordan? - Hver gang jeg går ind...
Hver gang jeg går ind i hendes krop, bliver mit syn klarere.
Jeg må i det mindste se hendes ansigt.
- Hvis der sker dig noget igen... - Derfor
har jeg brug, at du holder øje med mig, mens jeg skriver.
Jeg beder dig.
Væk mig ikke, hvis jeg kun får lette mærker.
Hvis du dør, bliver jeg hovedmistænkt, fordi jeg er her.
Prøv at vurdere det.
Væk mig kun, når jeg er i stor fare.
- Hvordan skulle jeg vide det? - Det vil du.
Mor.
Kommer vi nogensinde ud af det her rum?
En dag, min datter.
Fortæl mig en anden historie, mor.
Hvilken en vil du høre?
Om døden.
Hvis vi dør, hvor kommer vi så hen? Kan vi slippe ud?
Du må ikke dø, Asti.
Du er nødt til at leve, til du bliver voksen, Asti.
Forlade rummet her, gå i skole, gå på universitet,
- gå ud, okay? - Jeg er bange for, at far slår mig ihjel.
Hvem er du?
Hvad sker der, mor?
Spejl.
Vi har ingen spejle, mor.
Mor?
Spejl.
Hvad skete der? Hvem er hun?
Hvornår mødte du sidst dine forældre?
For 12 år siden.
Hvad skete der?
Jeg prøvede at køre min vens bil.
Rama fulgte med. Jeg ramte en pæl.
Og han døde.
Rama var mine forældres yndlingsbarn.
Sød, klog, flittig, flot.
Jeg var derimod et vrag.
Oprørsk, gik en klasse om.
Mine forældre har aldrig tilgivet mig.
Så jeg har en tvillingesøster?
Ja.
Og I bortadopterede hende.
På det tidspunkt havde vi det svært.
Pengeproblemer.
Jeg arbejdede som journalist
på et medie, der var imod den Nye Orden.
Jeg hørte, jeg skulle anholdes.
Vi var bekymrede for,
at vi ikke kunne tage os af jer.
Hvorfor kun min tvilling? Hvorfor ikke også mig?
Vi gav også dig til en anden.
Men året efter fortrød vi det, vi havde gjort.
Vi ledte efter jer.
Vi kunne kun finde dig.
Vi kunne ikke finde din tvilling.
Så I gav også mig væk til en anden.
Gjorde I også det ved Rama?
Nej.
- Selvfølgelig. - Fordi han var ældre...
Ved I, hvor hun er?
Vi har ledt efter hende i årevis,
endda betalt nogen for det,
lige indtil for et par år siden.
Vi fandt ingenting.
Far...
...og jeg elsker dig så højt.
Vi elsker jer alle så højt.
Men vi var så fortabte.
Fortiden hænger ved.
Så meget fortrydelse.
Fortryder du også, at du fødte mig og min tvilling?
Jeg fortrød det,
fordi vi ikke kunne give
nok kærlighed til jer begge.
Rania, du har aldrig gjort noget galt.
Det er os, der svigter dig.
Vi tænker på folket. Vi tænker på landet.
Men vi glemte at tænke på de vigtigste,
vores søn og døtre.
Tilgiv mig, Rania.
Tilgiv os.
- Hvad vil du nu gøre? - Jeg må finde min tvilling.
Hvordan?
Tak, fordi du hele tiden har støttet mig.
Jeg ved, jeg ikke er den bedste forfatter,
men du støtter mig altid.
Du er oprigtig.
Det er ikke, fordi du er glad for mig.
Du kan ikke engang lide kvinder.
- Er du sikker? - Selvfølgelig.
Du så ikke engang mine synlige bryster til bogfestivalen sidste år.
Jeg var så flov.
Men seriøst.
Hvis der sker mig noget,
skal du vide,
at jeg elsker dig.
Du er et godt menneske.
Du taler, som om du skal dø.
Jeg må fortsætte det her, indtil jeg ved, hvor min tvilling er,
uanset risikoen.
Asti.
Mor, jeg føler mig så svag.
- Det er koldt. - Du får det snart bedre, min datter.
Jeg tror, jeg kan slippe ud, hvis jeg dør.
Skat, græd ikke.
Hvad sker der, Laras?
Jeg er træt efter arbejde. Jeg må hvile mig.
Din datter Asti er syg.
Asti bliver tit syg.
Hun får det fint i morgen.
Der er også meget medicin i skabet.
Hun har haft høj feber.
- Hun brænder. - Ikke mere drama.
Kør hende på hospitalet nu.
Og hvordan forklarer jeg, hvem hun er?
Asti! Din datter! Hun er meget syg!
Hvis du ikke tager hende til lægen...
Så er det nok!
- Søg ikke opmærksomhed gennem din datter. - Dig!
Hvad er du egentlig?
Sådan ville ikke engang djævle gøre mod deres egne børn!
Nu er du nok modig, hvad?
Kæmp imod.
Hold godt fast.
Når du giver slip, giver jeg dig en lærestreg,
du aldrig glemmer.
Lad være.
Hvad vælger du? Himlen eller helvede?
Lad være!
Agartha.
Hvad er Agartha?
Hvem er du?
Du er ikke Laras.
Hvem er du?
Asti.
STATSEJEDE VIRKSOMHEDER
Jeg ved, hvor han arbejder.
Mens jeg leder efter ham, og hvor han bor,
så tag med mig til centrum.
PERSONALELISTE FOR MINISTERIET FOR STATSEJEDE VIRKSOMHEDER
EKSPERTMEDARBEJDERE
PROFILSIDE
Jeg ved, hvem du er, dit svin!
Tag til Widia Nuri-gaden 3. Hurtigt!
- Fireogtredive minutter. - Nej, så meget tid har vi ikke.
Barnet dør. Min tvilling dør!
Du kunne jo gå ind i Laras mands krop.
Hvorfor gør du ikke det og begår selvmord?
Jeg kan ikke styre hans krop og heller ikke Laras.
Har vi ingen våben? Vi har brug for et!
- Er den ægte? - Nej. Men den ser sådan ud.
Bare kør hurtigt. Meget hurtigere. Nu!
- Hvad sker der? - Jeg skal være der hurtigt!
Hurtigt!
- Asti, vågn op, min datter. - Mor.
- Asti, lad ikke mor være alene. - Okay, mor.
Jeg prøver hele tiden at åbne øjnene,
så jeg ikke dør, så jeg stadig er hos dig.
Asti...
Af vejen! For pokker!
Hvem er du i virkeligheden?
Hvad vil du?
Hvis jeg slår hende ihjel,
dør du også.
Adrian.
- Adrian. - Adrian.
Adrian.
Adrian. Jeg ved, hvem du er.
Adrian Rajasa, industriekspert.
Hvis Laras dør, dør du.
Rania!
- Hvorfor vækkede du mig? - Vi er fremme.
Et så stort hus, og de låser ikke.
- Og der er ingen vagter. - Han er for selvsikker,
eller også frygter han ingen.
- Ja? - Undskyld. Jeg kommer fra ministeriet.
Vi skal drøfte en fil med hr. Adrian, men vi kan ikke få fat i ham.
Han tænder aldrig sin telefon på kontoret.
Hey!
Undskyld mig.
Hvor er hans kontor?
Hvor?
Hr. Hendra!
Hey!
Gå væk fra hende!
Stå der!
Hurtigt!
Laras!
Hvis I står stille, kommer ingen noget til.
Hvad kan du gøre?
Hvad som helst, når jeg er trængt op i en krog.
Også dræbe børn?
Når jeg er trængt op i en krog!
- Dræb mig. - Afprøv mig ikke!
Jeg slår dig ihjel!
I er heldige, jeg lod jer
gøre noget som helst i aften.
Hvorfor?
Fordi jeg vil bevise, at jeres love
ikke gælder mig.
Laras!
Laras, det er mig, din tvilling.
Jeg drømmer tit om dig.
Jeg troede bare, du var en udgave af mig...
...i min fantasi.
Den frie udgave.
Lad os komme væk herfra!
Nej.
Hvis jeg slipper ud,
overlever vi ikke.
De er
ikke mennesker.
De er djævle.
Værre...
...end djævle.
Tak.
Laras!
- Laras! - Mor.
Laras...
Du skal få, hvad du fortjener.
Adrian, hvem er det?
Er vi udenfor, mor?
Ran.
Flytter du i dag?
Et nyt liv.
Selv om det svin kommer i fængsel,
må jeg stadig holde hende væk herfra.
Hvad er der galt?
Jeg var her for tre dage siden.
Vi har tjekket alle overvågningsoptagelser og intet fundet.
- Vrøvl! - Frøken...
Djævel eller værre, I kommer alle til at betale dyrt!
Tekster af: Thomas Kirkegaard