Ima 50 mjesta, je li tako?
To je dovoljno. Dođe li još ljudi, mogu stajati.
Što?
Tvoja knjiga Točka nije poput Pjesama i boli.
Stil je više istraživački.
Ne bude li isprva mnogo čitatelja, ne brini se.
Sve su moje knjige istraživačke, gospodine.
I Pjesme i bol i Točka.
Ova je samo drukčija.
Ali sviđa vam se, zar ne? Ako ne, zašto ste je objavili?
Nisam ti ja samo izdavač. Poput sestre si mi.
- Imaš moju podršku. - Hvala.
Svejedno se nadam nastavku Pjesama i boli.
Ma dosta, gospodine. Moram postaviti više ciljeve.
Ne mogu nastaviti pisati pričice.
- Ima li recenzija? - Tek je jučer izdana.
Kako se zove ova knjiga?
Krug ili Točka?
Točka.
Dobro. Razumijem.
Želite poručiti čitateljima:
„Ne sudite knjigu po koricama,”
je l' da?
Kad novinari dođu, možeš tako odgovoriti.
Namjerno je naslovnica dosadna kako bi ljudi promislili o sadržaju.
Nije dosadna.
Samo je jednostavna i iskrena.
Ima li dovoljno mjesta?
Da maknemo još stolaca?
Zašto ste tako zabrinuti? Opustite se!
Predstavljamo knjigu za 15 minuta.
U redu?
POTPISIVANJE KNJIGE I RASPRAVA
Vaša me nova knjiga zbunjuje
i potiče da preispitam
što vam je važnije, gđice Rania.
Svidjeti se čitateljima poput mene ili kritičarima?
Ovako, gospodine.
Ja se nikomu ne pokušavam svidjeti.
Meni je pisanje poput disanja.
Moram nastaviti kako bih mogla živjeti.
- Jednostavno je. - Ali, gospođice...
Ispričavam se. Trebat će ovu prostoriju za drugo događanje,
počnimo stoga s potpisivanjem. Dođite, molim vas.
Zdravo, gđice Rania.
PJESME I BOL
Danas potpisujemo Točku.
Rekli ste da je knjiga podosta ozbiljna.
To me zbunjuje.
PJESME I BOL
Nije baš tako teška.
Dame i gospodo, knjige su na prodaju.
Hvala, gospođice.
Donosi li netko knjigu Točka? Priđite, potpisat ću je.
Dobro, potpisat ću i tu.
- Izašla je Khatulistiwina recenzija. - Stvarno? I?
- Hvala. - Nije bitno.
Kako to mislite? Njihova je recenzija najvažnija.
Hvala.
Zar je toliko loša?
Hvala.
JOKO ANWAR: SANJARENJA I NOĆNE MORE
PJESME I BOL
A Penina recenzija?
„...nakon senzacionalne knjige Pjesme i bol, Ranijina najnovija,
Točka, ne može se smatrati iskrenom
jer važnost daje stilu, a ne sadržaju.”
Njihova je recenzija prebanalna.
A časopis Sastra Berkala?
„...moja se ocjena vidi s naslovnice,
dosadne i bez imalo truda da se poveže s čitateljima.”
Nema veze. Oni popljuju sve moje knjige.
A društvene mreže? @recenzijedobrihknjiga.
Oni ne promoviraju tvoju knjigu.
Zbilja?
Možda je još nisu pročitali.
- Ali govore o njoj? - Zar ne provjeravaš društvene mreže?
Nemam vremena za to.
Potraži #romanTočka.
#ROMANTOČKA
Barem su ljudi maštovitiji.
Imaš velike planove s profitom, Ran.
Ali možda ne dobijemo mnogo.
Samo se opustite.
Prije nisam imala novca i bilo mi je dobro.
Tada nisi imala ogroman kredit
i auto s golemim mjesečnim ratama.
Razmišljala sam o tome.
Jutros sam se prijavila za refinanciranje kredita.
Mogu smanjiti mjesečne rate, ali otplata će trajati duže.
Ili možeš napisati nastavak Pjesama i boli.
Nema šanse!
- Nikad neću napisati nastavak. - Zašto?
Očajnički se želim ostaviti šund literature, gospodine.
Ali čitatelji to vole, Ran.
Da, sadomazohističke stare gospođe koje ne ostavljaju zlostavljače.
Pa što? Daj im izlaz koji traže.
Nema drugog razloga.
Trideseti travnja, 2019.
Deset dana nakon što sam počela pisati Pjesme i bol.
Glavni lik ovog romana je Laras Andini,
koja je nakon dva mjeseca shvatila da je njezin muž posesivni nasilnik.
Laras je bila zaključana u podrumu te ju je počeo zlostavljati.
Sinoć sam zaspala pišući.
Kad sam se probudila, deset je stranica
bilo napisano, uključujući dio u kojem Laras zlostavlja njezin muž.
Sada me cijelo tijelo boli.
Baš kako se i Laras osjećala.
6. TRAVNJA 2019.
Opet se dogodilo. Ne sjećam se ničega od sinoć.
Nekako sam dovršila priču o Laras i njezinom mužu zlostavljaču.
Udario ju je posred lijeve strane lica.
Kad sam se jutros probudila, lijevi me obraz strašno bolio.
Počinjem gubiti razum.
Malo sam istražila.
U nekim su slučajevima pisci
toliko emocionalno povezani s likovima koje su osmislili
da fizički osjećaju
sve ono kroz što prolaze njihovi likovi.
Zašto ne pišem o liku koji ima fantastičan seksualni život?
Konačno sam dovršila Pjesme i bol.
Ali priča je i dalje nedovršena jer moje tijelo više ne može.
Kraj je baš prikladan.
„Laras je prihvatila da je njezina sudbina biti zauvijek zaključana u podrumu...”
Nadam se da će velika prodaja knjige nadoknaditi bol u mojem tijelu.
Nov video, nov dan. Nov laptop, nova kamera.
Sljedeće, nova spavaća soba.
Pjesme i bol je najprodavaniji roman posljednjih sedam mjeseci!
OBAVIJESTI SREDIŠNJA BANKA
KREDIT
ZAHTJEV ZA REFINANCIRANJEM KREDITA
„Vaš zahtjev za refinanciranjem kredita...”
ODBIJEN
Jeste li sigurni da će nastavak Pjesama i boli donijeti goleme prihode?
Proklet bio ako ne.
Odlučim li ga napisati,
mogu li dobiti predujam?
VOĐENA MEDITACIJA POJAČAJTE FOKUS I KREATIVNOST
DA JE MOGLA BIRATI, LARAS BI ODABRALA OBITELJ
BEZ RODITELJA
BEZ VRIJEDNOSTI
BEZ POGREŠNIH VRIJEDNOSTI.
LARAS SE PREVRTALA. PLAKALA JE.
LARAS JE POKUŠALA POBJEĆI OD SVOG MUŽA. PREKASNO.
NA LEĐIMA, NA OŽILJCIMA
KOJI JOŠ NISU ZACIJELILI.
Rik, naslovnica mora biti iskrena, poput priče.
Da, dobro.
Bit će bestseler.
Poslat ću ti rukopis.
Napiši neke citate koje ćemo staviti na stražnju stranu.
Jako je talentirana.
Može okrenuti jednostavnu situaciju prodaje polovne WC školjke s tatom
u zanimljivu priču.
Aliya, poznaješ li Raniju Dewi?
Naravno.
- Zdravo. - Bok.
Izdala je novu knjigu.
- Pročitala sam je. - Dobro.
Sviđa mi se.
Ali razumijem
ako se nekima ne svidi.
- Hvala, Aliya. - Sjajno!
Bar jedan obožavatelj.
- Uplatio sam ti predujam. - O tome želim porazgovarati...
Ne brini se.
- Povisio sam ga na 15 %. - Da.
Ne radi se o tome.
Došla sam ovamo
jer mi se ne razgovara telefonski.
Ovako...
želim otkazati nastavak Pjesama i boli.
Jesi li luda? Rukopis je sjajan.
Pokazao sam ga Eriku. Rik!
Što misliš o Ranijinom rukopisu?
Nisam mogao prestati čitati. Svih 30 stranica u 15 minuta.
- Već vidim... - Samo malo.
Odakle vam uopće?
Uvijek pišeš na online dokumentima kojima svi imaju pristup.
Sjajno je.
Moji su kolege bili izvan sebe nakon što su pročitali.
- Jako je uzbudljivo! - Ne bi smjelo biti zabavno.
To je ozbiljna stvar.
Obiteljsko nasilje je velik problem.
Tvoja knjiga Točka? To je samo za tebe.
Kao spisateljica moraš pisati o bitnim temama.
Ako ne, izgubit ćeš čitatelje, mnogi će te zaboraviti.
Aliyine priče o zahodima
zvuče tako priprosto.
Ali važne su. Ljudi se mogu povezati s tim.
Što tražiš, Ran?
Samo piši što si i dosad pisala.
Nemoj biti netko drugi.
Budi svoja. To je to.
- Vidite li dobro? - Da.
Sad otvorite aplikaciju koju ste instalirali
i upišite korisničko ime i lozinku koje sam vam dala.
- Za što je to, Ran? - Jeste li se prijavili?
Jesam. Vidim te.
Želim da me gledate dok pišem.
Ovo je čudno.
Dajte, gospodine.
Ako budem eratično pisala, nazovite me.
Kako to misliš, eratično?
Kod kuće sam. Moj je dečko ovdje.
Ako izvedeš nešto, ako se skineš, razljutit će se.
Jeste li ludi? Do tog neće doći!
To je to, poklapam.
Nadgledajte me putem kamere
i ako vam nešto bude čudno, nazovite me.
- Da počnem pisati? - Da.
U redu.
SAMA U SOBI, LARAS JE BILA PONOSITA.
SVOJIM JE STAVOM ZADRŽAVALA SUZE.
POKUŠAVALA JE DISATI.
ALI MUŽEV JE STISAK BIO PREJAK.
HENDRA ONO - IZDAVAČ
Zašto me uvijek ljutiš?
Zašto si ne možemo biti dobri?
Ne znam više što ću s tobom.
- Asti. - Mama.
Još nisi jela, Asti?
- Hranit ću te na žlicu. - Rania!
Rania! Što se događa?
Srećom, smjesta sam došao.
Pola si sata ovo radila pred kamerom.
Što se događa? Jesi li bolesna?
Je li moždani?
Hvala.
Je li se događalo i dok si pisala prvi dio?
To maloprije je bio prvi put da sam iz prve ruke doživjela što i Laras.
Nisam shvaćala, ali sve je bilo napisano.
Prije me samo boljelo.
Sad se istinski bojim.
Nisi na drogama?
- Ako jesi, ideš na odvikavanje. - Jeste li me vidjeli kako se davim?
I odakle mi ovo?
Možda si bila previše žestoka.
Osjećaš što osjeća tvoj lik.
Prije sam to mislila.
Ali ovog puta djeluje prestvarno.
Imam dojam da Laras zbilja postoji.
Mogla bih saznati tko je ona kad bih joj opet vidjela lice.
Dosta. Zasad prestani pisati.
Zadrži predujam za iduću knjigu.
Ali što ako Laras postoji?
I ako doista proživljava to što vidim?
Što ako se to dogodilo u prošlosti?
- Ništa ne možeš učiniti. - Ne.
Osjećam da se događa sada.
Bit će opasno ako je stvarno. Prije se radilo samo o davljenju.
Što ako je on sakati?
Onda i ti možeš umrijeti.
Tko si ti?
Jesam li dobro napravila?
MAMA VOLI ASTI
„Mama voli Asti.”
Tako je. Savršeno.
Ispričaj mi opet priču o izvanjskom svijetu.
- Koju priču? - Kad ti je tata dao prsten.
Već sam ti ispričala. Bilo je to u francuskom restoranu.
Možeš li u restoranu odabrati što ćeš jesti?
Naravno. Možeš odabrati i što ćeš piti.
Je li tata u to doba bio dobar?
Tata je još bio dobar kad ti je dao prsten.
Da, tata je još bio dobar.
Zašto je sad tako zastrašujući?
Zašto ne možemo izaći?
Tvoj me tata previše voli. Previše nas voli.
Ne želi nas izgubiti.
Zašto tako razmišlja?
Jer...
Znam tko je on doista.
Tko je on?
Asti! Moj prsten...
- Kamo si ga stavila, mama? - Ne.
Bio mi je labav kad sam prala ruke.
Ne.
Asti, pomozi mi da ga nađem prije nego što se tata vrati.
Što se događa?
Tek sam stigao kući i umoran sam, a vi ne izgledate sretno.
Zašto plačeš, Asti?
Što je Asti?
Zašto skrivaš ruke?
Nešto skrivaš?
- Samo... - Iznenađenje?
Za mene? Da vidim.
Prsten...
- Skinula si prsten? - Ne, nisam.
- Ne... - Više me ne voliš?
- Nije to! - Zašto si ga onda skinula?
Uzvrati mu.
Uzvrati mu!
Zašto?
Zašto si se toliko promijenila?
Da uzmem Asti i izbrišem te s lica Zemlje?
Dok ne odraste.
Možda će meni biti bolja.
- Ne radi to svojoj kćeri! - Znam!
Uzvrati mu.
Uzvrati mu!
Daj!
Molim te, daj!
Hajde!
Imaš pravo. Ima masnice po rebrima.
O, Bože.
A lubanja... Dobro je.
Smjesta morate na MR. Temeljito ćemo vas pregledati.
Mislim da ne mogu. Klaustrofobična sam.
Vi birajte. Klaustrofobična prostorija za MR
ili lijes?
Dobro sam, doktore. Samo me boli lice.
Tko vam je to napravio?
Da odem s vama na policiju? Poznajem nekoga.
Koga? Zašto ja to ne znam?
Pacijent.
- Tako si blizak s pacijentima? - Dosta. Dobro sam.
Hendra će vam reći, doktore.
Nitko mi nije ovo napravio.
Kod kuće ćemo razgovarati.
- Strogo mirovanje? - Ne.
Kad ste onda slomili kosti, izašli ste u noći.
Dat ću vam tablete protiv bolova. Vratite se za dva dana.
Hvala, dragi.
Ran, ozbiljan sam. Zabrinut sam.
Odgodi pisanje.
- Ne vjerujete mi? - Vjerujem ti.
Ali mi je teško to prihvatiti.
Nije baš uobičajeno.
Recimo da mi govoriš istinu.
Svejedno se ne smiješ petljati kao sinoć.
Znači, da samo gledam prekriženih ruku?
Upleteš li se, prebit će je, a i ti ćeš nastradati.
Zbilja moram saznati tko je ona.
- Kako? - Svaki put kad uđem...
Svaki put kad uđem u njezino tijelo, vidim sve jasnije.
Moram vidjeti njezino lice.
- Dogodi li ti se opet nešto... - Baš zato
morate paziti na mene dok pišem.
Molim vas.
Nemojte me buditi zbog lakših modrica.
Umreš li, bit ću glavni osumnjičeni jer ću biti uz tebe.
Procijenite.
Probudite me samo ako budem u velikoj opasnosti.
- Odakle da to znam? - Znat ćete.
Mama.
Hoćemo li ikad izaći iz ove sobe?
Jednoga dana, kćeri.
Ispričaj mi još jednu priču, mama.
Koju želiš čuti?
Onu o smrti.
Ako umremo, kamo idemo? Hoćemo li moći izaći?
Asti ne može umrijeti.
Asti mora živjeti dok ne odraste.
Mora izaći iz ove sobe, ići u školu, ići na fakultet,
- izlaziti, jasno? - Bojim se da će me tata ubiti, mama.
Tko si ti?
Što se događa, mama?
Ogledalo.
Nemamo ogledala, mama.
Mama?
Ogledalo.
Što se dogodilo? Tko je ona?
Kad si posljednji put vidjela roditelje?
Prije 12 godina.
Što se dogodilo?
Vozila sam prijateljev auto.
Rama je išao sa mnom. Zabila sam se u stup.
Umro je.
Rama je bio miljenik roditelja.
Drag, pametan, marljiv, zgodan.
A ja sam bila katastrofa.
Buntovna, pala sam razred.
Roditelji mi nikad nisu oprostili.
Imam blizanku?
Da.
Dali ste je na posvajanje.
Bilo je to teško razdoblje.
Nismo imali novca.
Radio sam kao novinar
u medijskoj kući koja je bila protiv Novog poretka.
Čuo sam da će me uhititi.
Bojali smo se
da nećemo moći skrbiti o vama.
Zašto samo moju blizanku? Zašto ne i mene?
Tebe smo dali nekomu drugom.
Ali sljedeće smo godine požalili.
Potražili smo vas.
Samo smo tebe pronašli.
Tvoju blizanku nismo mogli naći.
Dakle, i mene ste nekomu dali.
Jeste li i s Ramom to učinili?
Ne.
- Naravno. - Bio je stariji...
Znate li gdje je ona?
Godinama smo je tražili,
čak smo nekoga i unajmili,
sve do prije par godina.
Nismo ništa pronašli.
Tata...
i ja te jako volimo.
Sve vas jako volimo.
Ali smo se izgubili.
Prošlost nas proganja.
Strašno žalimo.
Jesi li požalila i što si rodila mene i blizanku?
Požalila sam
jer vam nismo mogli pružiti
dovoljno ljubavi.
Rania, nikad nisi učinila ništa loše.
Mi smo iznevjerili tebe.
Mislili smo na ljude, na zemlju.
Ali nismo mislili na one najvažnije,
našeg sina i kćeri.
Oprosti mi, Rania.
Oprosti nam.
- Što ćeš sada? - Moram pronaći svoju blizanku.
Kako?
Hvala vam na svoj podršci, gospodine.
Znam da nisam najtalentiranija spisateljica,
ali uvijek ste me podržavali.
Znam da ste iskreni.
I to ne zato što vam se sviđam.
Uopće vam se ne sviđaju žene.
- Jesi li sigurna? - Naravno.
Niste uopće primijetili kad su mi se grudi razgolitile na onom festivalu.
Bilo me tako sram.
Zbilja.
Dogodi li mi se nešto,
znajte
da vas volim.
Dobra ste osoba.
Zvučiš kao da ćeš umrijeti.
Moram ići do kraja i saznati gdje je moja blizanka,
ma koliko opasno.
Asti.
Mama, nije mi dobro.
- Hladno je. - Bit ćeš dobro, kćeri moja.
Mislim da ću izaći odavde ako umrem.
Zlato, ne plači.
Što je, Laras?
Umoran sam od cjelodnevnog rada. Treba mi odmor.
Tvoja kći, Asti, je bolesna.
Asti je često bolesna.
Sutra će biti dobro.
U ormariću ima mnogo lijekova.
Ima visoku temperaturu.
- Gori. - Ne pretjeruj.
Molim te da je odvedeš u bolnicu.
A kako da objasnim tko je ona?
Asti! Tvoja kći! Jako je bolesna!
Ne odvedeš li je smjesta liječniku...
Dosta!
- Ne privlači moju pažnju njome. - Ti!
Što si ti doista?
Ni sâm vrag ne bi to učinio vlastitomu djetetu!
Sad si hrabra, ha?
Uzvrati mu.
Drži. Čvrsto drži.
Kad pustiš, naučit ću te lekciju
koju nećeš zaboraviti.
Nemoj.
Što odabireš? Raj ili pakao?
Nemoj!
Agartha.
Što je Agartha?
Tko si ti?
Ti nisi Laras.
Tko si ti?
Asti.
PODUZEĆA U DRŽAVNOM VLASNIŠTVU
Znam gdje radi.
Dok istražujem tko je on i gdje živi,
idite sa mnom u centar.
POPIS OSOBLJA MINISTARSTVA DRŽAVNIH PODUZEĆA
STRUČNI KADAR MINISTARSTVA
PROFIL
Znam tko si, gade!
Gospodine, idite smjesta na adresu Widia Nuri 3. Brzo!
- Trideset četiri minute. - Nemamo toliko vremena.
Mala će umrijeti. I moja će blizanka umrijeti!
Rekla si da možeš ući u muževo tijelo.
Zašto to ne učiniš i ne počiniš samoubojstvo?
Ne mogu upravljati ni njegovim ni Larasinim tijelom.
Zar nemamo oružje? Treba mi!
- Je li pravo? - Ne, ali tako izgleda.
Vozite brže. Puno brže, hajde!
- Što se zbiva? - Moram brzo stići onamo!
Brzo!
- Asti, kćeri, probudi se. - Mama.
- Asti, ne ostavljaj mamu samu. - Da, mama.
Pokušavam držati oči otvorene
da ne umrem, da ostanem s tobom.
Asti...
Miči se, dovraga!
Tko si ti doista?
Što želiš?
Ubijem li je...
i ti umireš.
Adriane.
- Adriane. - Adriane.
Adriane.
Adriane. Znam tko si ti.
Adrian Rajasa, stručni kadar Industrije.
Umre li Laras, i ti umireš.
Rania!
- Zašto ste me probudili? - Stigli smo.
Tako velika kuća, a ne zaključavaju.
- I nema osiguranja. - Previše je siguran
ili se nimalo ne boji.
- Da? - Ispričavam se, ja sam iz Ministarstva.
Moramo s g. Adrianom porazgovarati o nečemu, a ne javlja se.
Nikad ne pali mobitel kad je u uredu.
Hej!
Pardon.
Gdje je njegov ured?
Gdje?
Gospodine Hendra!
Hej!
Hej, miči se od nje!
Stoj!
Brzo!
Laras!
Budete li mirno stajali, nitko neće stradati.
Što ćeš učiniti?
Ako me stjeraš u kut, bilo što.
Ubio bi djecu?
Ako me stjeraš u kut!
- Ubij me. - Ne iskušavaj me!
Stvarno ću te ubiti!
Imate sreće što sam vam dopustio
da išta večeras učinite.
Zašto?
Jer želim dokazati da vaši zakoni
za mene ne vrijede.
Laras!
Laras, ja sam, tvoja blizanka.
Često te sanjam.
Mislila sam da si samo jedna verzija mene...
u mojoj mašti.
Slobodna verzija mene.
Bjež'mo odavde!
Ne.
Izađem li,
nitko neće preživjeti.
Oni
nisu ljudi.
Oni su demoni.
Gore...
od demona.
Hvala ti.
Laras!
- Laras! - Mama.
Laras...
Snaći će te što zaslužuješ.
Adriane, tko je to?
Jesmo li vani, mama?
Ran.
Danas se seliš?
Nov život.
Iako će gad završiti u zatvoru,
moram je držati podalje odavde.
Što nije u redu?
Bila sam ovdje prije tri dana.
Provjerili smo sve snimke nadzornih kamera, i ništa.
- Ma lažete! - Gospođice...
Demoni ili nešto gore, svi ćete ispaštati!
Prijevod titlova: Bernarda Sučić Šaler