SEVERNÍ JAKARTA
Wahyu má velké štěstí.
Proč?
Vždycky je první, kdo naplní pytel.
Protože vždycky začne pracovat dřív než my.
Začíná před západem slunce.
Ale nemůže v tom pokračovat.
Nezbydou na nás žádní korýši.
Budeme mít jen zbytky.
- Nesmysl. - Je to pravda!
Množství korýšů tu zůstává stejné.
Pracujeme až večer, ne proto, že bychom byli líní,
ale proto, abychom zabránili zničení celé oblasti.
Nedělejte, že mě neslyšíte. Přál bych si, abyste skutečně ohluchli.
Co máš za problém, Rusmane?
Můj problém je,
že ten chlap myslí jen na sebe, nikdy na lidi kolem sebe.
Neděláš to, co teď děláš, upřímně?
Jsi pořád naštvaný.
- Odprejskni! - Jsi hajzl, Rusmane!
- Proč jsi pořád na jeho straně? - Nic nedělám!
Jen je mi zle z toho, jak si hraješ na siláka!
Nebuď pokrytec. Vím, že máš rád jeho ženu!
- Ty kreténe! Co je to s tebou? - Mám pravdu, že jo?
Neposlouchej ho!
JOKO ANWAR: NOČNÍ MŮRY A DENNÍ SNĚNÍ
SETKÁNÍ
Máme víc než šest milionů. To bude brzy stačit.
Posloucháš mě?
Jo.
Přemýšlela jsem, co budeme dělat v Saúdské Arábii.
Samozřejmě, že hledat mámu.
Ale kde? Jeden z ulamá říkal, že Saúdská Arábie je obrovská.
Kolik dní si s těmi úsporami můžeš dovolit hledat matku?
Minimálně týden.
Kde bereš tu jistotu?
Prý flirtuješ s Ohimem.
Zbláznil ses?
Jsi stejný jako ostatní vesničané.
Máš zkaženou mysl.
Pokud ne, věřím ti.
Ohim.
Podvedla bych tě s někým pohlednějším.
Je vdovec a navíc chudý.
Kdybys nějakého našla, udělala bys to?
Kdybych chtěla, podvedla bych tě už dávno.
Všechno nejlepší.
Kde je svíčka?
Pořád se zlobíš?
Pořád o tom přemýšlím.
Vím, že chceš najít mámu v Saúdské Arábii,
ale jak mám na týden opustit práci?
Už nemám dovolenou.
Nic si z toho nedělej. Můžeme tam žít s mámou.
Máma tě opustila, když ti bylo sedm.
- Nikdy ti neposlala dopisy. - Neví, kde bydlím.
- Nebo už je nejspíš... - Mrtvá?
Pořád žije.
Cítím to.
Jestli nechceš jet, nevadí mi to.
Co je to?
K výročí továrny byla tombola.
Mohl jsi vyhrát žehličku,
sporák nebo rádio.
Vyhrála jsem instantní foťák. Můžeš si ho nechat.
Co to děláš?
Jednou jsem v televizi viděl reklamu.
Říkali, že s ní musíme zatřást, aby se obrázek objevil.
Tady.
Uvnitř bylo deset papírů. Už zbývá jen devět.
- Ještě jednu, prosím. - Později, na důležitější chvíle.
Chci je ukázat mámě.
- Takže pro tebe nejsem důležitá? - Už jednu máš.
Co si o mámě vůbec pamatuješ?
Všechno.
Máma je...
I návštěva kuchyně s ní
byla vzrušující.
Vyprávěla příběhy o výrobě woku.
Řekla mi, že když se vaří wok upřímně, jídlo chutná dobře.
Často jsme spolu chodili na zahradu.
Řekla mi jména všech rostlin.
Taky mi řekla, jak se tam všechny dostaly.
Každou noc
mi vyprávěla pohádky,
dokud jsem neusnul.
Dobře, pojedu s tebou do Saúdské Arábie.
Když se budu víc snažit hledat korýše,
za pár dní budeme mít dost peněz.
Je to dobré?
- Nehýbej se! - Co to sakra děláš?
Chyťte ho!
- Ty hajzle! Parchante! - Neutíkej!
To je ale kretén!
Ty hajzle!
Spálím ti ksicht, ty hajzle!
Hajzle!
- Jak mu je? - Už umírá.
Jak dlouho tam jsi?
Od té doby, co jste ho chytili.
Málem nás upálili, a ty jsi tam jen tak stál?
Jsi nemocný.
To snad není pravda.
Parchante!
Vezmeme ho tam!
Jsem v šoku. Kdo chtěl vypálit naši vesnici?
Večer bude promítání.
...dnes večer budou...
SLEPÍ VS. JAKA SEMBUNG
Naše životy se zhoršují.
Jsme bez elektřiny.
Obvykle,
když se jim nepodaří vypálit naši vesnici,
srovnají ji se zemí.
Neměli jsme ty dva pouštět.
Nahlásí to tomu, kdo je poslal.
Zkomplikuje se to. Určitě jsou z armády.
Už tak je to složité. Zvlášť když se střetneme s policií.
Když budeme muset bojovat, tak ať.
Dokud v sobě budu mít krev,
nebudu se bát.
Kde jinde bychom žili, když ne tady?
Kde?
Přesídlení nám práci nedá.
My i naše rodiny zemřeme hlady.
Tady máš.
Předpověď
pro oblast Severní Jakarty předpovídá silný déšť a vítr,
zvláště v pobřežních oblastech, zejména v Pluitu a Muara Angke...
Běžte na promítání.
Film Jaka Sembung jsme viděli mnohokrát.
Nejdřív chtěli promítat Andělský dům.
Pak se rozhodli to změnit.
Místo toho budou ten film promítat v sousední vesnici.
Wahyu.
- Jdeš do práce? - Ano, pane.
Bude bouřka.
Jsem tu k ničemu. Nedokážu vesnici ochránit.
Nedokážu bojovat.
To po tobě nechci.
Jen ti říkám, že bude bouřka.
Nic se neděje.
Wahyu, co se děje?
Zlato. Wahyu!
Jsi studený jako led!
Wahyu, co se děje?
Viděl jsem anděla!
Musíš být posedlý.
Půjdu najít Ustada!
- Brzy se vrátím. - Dijah!
Co to sakra je?
Už jsem ti řekl, že je to fotka anděla.
Cože? Nejsou žádné fotky s černým pozadím!
Mělo by být bílé!
Musel ho odněkud vystříhat.
Je to instantní fotka.
Vyhrála jsem v továrně v tombole instantní foťák.
Proč v továrně pořádali tombolu?
Bylo výročí továrny. Rozdávali ceny.
To je divná továrna.
Co je to s tebou?
I kdyby to byla pravda, proč se objevil před ním?
Jak to myslíš?
Proč on? Proč?
Co je na něm zvláštního? Podívejte se na něj.
Je slabý. A hloupý.
To se stává vybraným prorokům.
Myslíš těm hloupým?
No tak.
Je mnoho slabých proroků.
- Utiskovaných. - Kdo ho utlačuje?
Všichni jste sráči.
Proroci brání lid. Koho sakra brání on?
Neubrání ani sám sebe. Uhni.
Zajímá mě...
Proč anděl sestoupil do naší vesnice?
Nemůže to být žert, že ne, Ustade?
Řekl ti něco, Wahyu?
Chtěl něco říct.
Ale pak uviděl tvůj děsivý knír a utekl.
Jsi idiot.
Ustade.
Proč andělé sestupují?
To anděl obvykle dělá,
aby doručil zprávu od Boha
na místo plné zvrhlíků.
Ale nejsem si jistý.
Stal jsem se Ustadem jen proto, že mi tak říkáte.
Jestli jsem studoval náboženství?
Nestudoval.
Důležité je,
že se andělé ukazují jen vyvoleným.
Kyselo...
Mám kyselo v puse. Jdu si zakouřit.
Mám kyselo v puse...
Ano.
Nebojíte se psát o naší vesnici?
Zničehonic pryč?
To je prostě riziko povolání.
Když umřu, umřu.
I když jim budete lízat zadky, můžete umřít, když odejdete z domu.
Přejede vás náklaďák.
Uhodí do vás blesk.
Proč by nás měli vystěhovat?
Prý chtějí z vesnice udělat luxusní bytový komplex.
Lidé z Tanjung Priuk
mají důvod se bránit.
Jejich vesnice je posvátná.
Jsou tam hroby jejich předků. Tady žádné nejsou.
Rozumím.
Jeden mám.
Promiň.
Řekni jim to. No tak.
Co se děje?
Včera v noci viděl anděla.
- Kde? - Na pláži.
Je to pravda?
Na fotce. Kde je?
Moc mě to mrzí. Kde je? Mám ji.
- Je pravá? - Je.
Takže to znamená,
že není důvod naši vesnici zbourat.
Tahle oblast je posvátná.
Věřím ti.
Určitě budeš náš zachránce.
Je to vůbec pravda? Lidé pořád mluví o té andělské fotce.
Možná je.
Proč podle tebe
navštívil tvého muže anděl?
- Nevím. - Možná to ani není anděl.
Duchové taky nosí bílou!
Ty!
Ty a tvůj manžel, jste zahořklí.
Musíš být trpělivá,
aby anděl navštívil i tvého manžela.
Anděl smrti.
Proboha, roztrhnu ti hubu!
Všichni jste nemožní!
Už mám dost života v tomhle slumu.
Tak proč se neodstěhuješ?
Kam? A za čí peníze?
Kolik peněz stejně potřebujeme, abychom se odstěhovali
a měli pohodlný život?
Můj manžel říkal, že šest milionů je víc než dost na to,
aby si mohl pronajmout dům daleko odsud a otevřít si stánek.
Ale děda říkal,
že ti, kteří jsou vybráni jako proroci, jsou stejní jako tvůj manžel.
- Jací? - Tišší.
Proč?
Řekl, že když někdo mlčí, víc poslouchá,
takže ví víc.
Tomu nerozumím.
Chceš říct, že její manžel umí číst něčí pocity a myšlenky?
Má superschopnost?
Tak to říkal.
Taky nemůže umřít, že ne?
Ty trdlo. Jistěže může umřít!
Říkal, že může mít superschopnost.
Jsi blázen.
Takže ta fotka je lež?
Mami, moc mi chybíš.
- Co to děláš, zlato? - Nic.
Chceš se oběsit?
Jsi blázen.
Co ti ten anděl zašeptal?
To je jedno.
Oběsit se? Kde je vůbec provaz?
Jen jsem chtěl vidět máminu fotku.
Co tady dělá její fotka?
A proč je tu i prasátko?
Předtím bylo dole.
Přemístil jsi ho?
Nevěříš mi?
Jen se bojím, že to někdo zjistí.
Tak jsem ho přesunul.
Jen jsem ti to zapomněl říct.
Jsme manželé sedm let.
Nikdy jsem po tobě nic nechtěla.
Ani cent. Ani dítě.
Přesto mi nevěříš.
Srdce mám na kusy.
Omlouvám se.
Dijah.
Tohle je...
pro mě život a smrt.
Jestli ty peníze budou stačit, můžu jít.
Chci ji jen jednou vidět.
Chci se zeptat, „Proč ses nevrátila domů?“
„Proč jsi mě nikdy nehledala?“ To je vše.
Pane.
Málokdy máš v obličeji nějaký výraz, ty kamenná tváři.
- Viděl jste Dijah? - Cože?
Ne.
Když jsem se probudil, nebyla tam.
Viděl někdo Dijah?
- Ne. - Neviděli.
Asi šla na trh.
Ale její oblečení je taky pryč.
To není možné.
Podívej se, co chybí.
Pak k tobě přijdu. Běž se podívat!
Wahyu!
Odešla s Ohimem, Wahyu.
Ohim je taky pryč.
Vzal si všechno své oblečení.
Dobře.
Už jsem ti to říkal mockrát.
Ohim má blízko k tvé ženě.
Ten parchant.
- Asi je to moje vina. - Proč?
Řekla jsem jí, že Wahyu bude mít superschonost
číst něčí myšlenky a pocity.
Asi se bála, že ji odhalí.
Proč jsi... Co se to sakra děje?
Takhle se to ke mně dostalo.
Jen jsem se zeptala.
Kdo je to?
- Promiňte, pane. - Kdo jste?
- Můžu s ním na chvíli mluvit? - Ne.
Přijďte zase zítra. Dnes nemá náladu mluvit.
Musí to být teď. Také jsem s ním včera mluvil.
Je to důležité, pane. Dejte mi minutku, prosím.
- Pojďme ven. - Jen minutku.
Dobře. Jdeme ven.
- Omlouvám se, zavřu dveře. - To je fuk.
Co se děje, pane?
Jen jsem vám chtěl říct,
že jsem šéfovi řekl o té andělské fotce.
Můj šéf tomu taky věří.
Ptal se mě, jestli byste nám dovolil to dát do novin.
Řekl jsem mu, že byste nám to dovolil, kdyby vám dal osm milionů.
Omlouvám se za svou drzost.
Ale to nevadí, protože šéfové novin
jsou všichni bohatí.
Chudí jsou jen novináři.
Ale pokud bude publikována,
požádám vás o malý podíl. Jen o deset procent.
800 000.
Později dostanete 7,2 milionu.
Co myslíte, pane?
Bylo to špatně, že?
Neudělal jsem nic špatného, nebo jste změnil...
Nebylo to špatně?
Nechcete tu fotku prodat?
Chci.
Bože, pane.
Málem jsem dostal infarkt.
Máte ji ještě?
Tu fotku musíte
opatrně uchovávat.
Za tři dny se vrátím s penězi. Tady je má vizitka.
Pokud mi nevěříte,
najděte Hardiho Gunadiho.
Ano, pane.
- Promiňte, pane. - Dobře.
Pane!
- Co je s Bandotem? - Co se děje?
Lidé z obvodní kanceláře klepou na dveře a přivedli policii.
- Co chtějí? - Nevím.
- Právě teď jsou u Eda. - Eda?
- U Eda Kuaci? - Ano.
- Tak pojď. - Díky, Bandote.
Wahyu. Sakra, zapomněl jsem!
Wahyu.
Promiň.
Pojď se mnou.
Prosím, pomoz nám. Ukaž, že jsi vyvolený.
Vyvolený k čemu?
Abys byl náš zachránce, Wahyu.
To nemůžu.
Můžeš. Jen si to neuvědomuješ.
Pojď se mnou, ano? Je to důležité.
Co to sakra je? Nepřijímám to.
- Jen to musíte podepsat. - Nemůžu.
- Chcete to teď, nebo později?
- Je to jedno. - Co se děje, Edo?
Chce podpis, pane.
- Podepsat co? - O to jde. Papír je prázdný.
Máme podepsat kouzelný papír?
Pak nám tam napíšete příkaz k vystěhování.
Nechápejte to špatně, pane. Chceme vám pomoct.
- Dříve nebo později se vystěhujete. - Ne.
Ani já, ani ostatní tady to nepodepíšeme.
Tak to dělat nemůžeme.
Nikdo z vás nemá právo tu bydlet.
Bydleli jsme tu ještě
před narozením prarodičů a před nezávislostí!
Tahle země ještě ani neexistovala!
Proč říkáte, že nemáme žádná práva?
To v očích zákona nemůžete.
Proto jsme, dámy a pánové,
nechali papír prázdný,
abychom vám pomohli získat vhodnou kompenzaci pro vás, pane,
pro vás, pánové a dámy.
Podepište se, prosím.
Koukejte vypadnout.
Jinak vám vyrazím všechny zuby!
Co trochu zdvořilosti?
Klid, parchante.
To vy se chováte neuctivě!
Nutíte lidi podepsat prázdný papír!
Víte, kdo jsem?
Pomoz jim!
Pojď sem!
Pojď sem, ty sráči! Uvidíme, kdo umře první!
Vypadneme odsud.
Pojď sem!
Vrať se, ty parchante!
Proboha.
Jak to, že mi nikdo z vás nepomohl?
Bojoval jsem jen já.
Vy parchanti!
Wahyu má superschopnost. Vy jste to neviděli?
Může nás zachránit.
Jakou superschopnost? Tak to zkusíme.
- Dost, Rusmane. - Řekl jsem dost, Rusmane!
Pokud mě stále respektuješ, dej tu zbraň dolů!
Pořád říkáte, že má superschopnost!
Jestli je to pravda,
tak tě kulka nezasáhne!
To stačí, ty hajzle!
Bože.
Ty hajzle!
Hej!
Hajzle!
Hej. Myslíš, že vyhraješ? Jsi snílek, ty hňupe?
Teď jsi chudý
a zemřeš. Byl jsi chudý, ale v bezpečí, ale teď jsi chudý a mrtvý.
Tvoje žena skončila, slyšíš?
Poslouchej, ty parchante.
Nemůžeš utéct, protože jsi chudý!
Odstěhuješ se, až ti řekneme.
Ale než to uděláš, poslouchej.
Ošklivě jsi zbil mého přítele. Léčbu si zaplatil sám.
Nemá žádné peníze. Takže za dva dny...
se vrátím a ty mi dáš tři miliony.
Tři miliony, rozumíš?
Pokud je nemáš, nemusíš se nikam stěhovat.
Protože tě prostě pohřbíme hluboko do země, slyšíš mě?
Idiote.
Gemi!
- Co ti to udělali? - Jen jsem několikrát dostala facku.
Ten parchant!
Příště mě můžou znásilnit nebo zabít.
Jsi nemožný.
Neuvažuješ rozumně.
Všichni se tak snažíme, ale nejsme drsňáci jako ty.
Co teď?
Potřebuju najít tři miliony.
- Cože? - Ano.
Na léčbu chlápka, kterého jsem zmlátil.
Co budeme dělat?
Nemám tušení.
Gemi.
Co je?
Vím, kde ty peníze seženeme.
Hele, Gemi.
Odstěhujeme se z této vesnice.
Najdeme si nové místo.
Otevřeme si stánek.
Tak proč se snažíš tak tvrdě bránit naši vesnici?
Nezaslouží si být bráněni.
Měli bychom bránit sebe. Sakra.
To bolí.
Rusmane.
- Rusmane. - Zůstaň tam.
Rusmane!
Wahyu.
Co se děje, pane?
- Jak se máš? - Dobře.
Nerozumím ti, Wahyu.
Jak to, že máš takové štěstí?
Všechny tvé problémy netrvají dlouho.
Brzy se k tobě vrátí štěstí.
Proč zrovna ty?
Ani ne, pane.
- Neznáte můj život. - Co je na tvém životě těžkého?
Jako bys znal můj.
No, nic nevím.
Proto na vás nikdy nemyslím.
Protože ti na ničem nezáleží!
Nezáleží ti na ostatních!
Nezáleží ti na nikom!
Mám pravdu?
- Možná máte pravdu. - Je to špatné?
- Možná ano. - Jsi ochotný se změnit?
Jsem, pane.
Potřebuju peníze.
Hodně.
Pokud ne, má žena a já zemřeme.
- Žádné nemám, Rusmane. - Máš.
Kde?
Kde je ta fotka s andělem? Kde je?
Už ji nemám. Sebral mi ji ten novinář.
Máš!
Slyšel jsem, co jsi říkal.
Wahyu, dej mi ji.
Na co ty peníze použiješ?
Chceš se setkat se svou matkou?
Hledáš svoji mámu, co?
I kdyby byla naživu, nevíme,
jestli se s tebou chce setkat.
Pokud ano, proč nezůstala u tebe?
Wahyu.
Hej.
Dej mi ty peníze.
Všichni lidi tě opustili. Tvoje žena, tvoje máma.
Skoncuj to. Kde to je?
- Ustup, Wahyu. - Nedělejte to, pane.
Ustup.
Co je to?
Mír s tebou.
I s tebou.
Chtěl jsem se Wahyuovi omluvit.
Všichni tady souhlasili, že tě budou následovat, Wahyu.
Pokud řekneš, ať se odstěhujeme, tak se odstěhujeme.
Jestli řekneš... To bolí.
Jestli řekneš, že se musíme bránit,
tak se budeme bránit.
Pane.
Je lepší nebýt na mně závislý.
Wahyu.
Je v pořádku mít pochybnosti.
To je normální.
Proroci byli tehdy stejní.
Zapamatuj si to.
Zeptáš se Boha: „Co mám dělat?“
Bůh ti pak dá odpověď.
Až ji dostaneš, řekneš nám to.
Nezasloužím si být následován.
Na Boha myslím jen zřídka.
Proto je tohle správná chvíle, Wahyu.
Počkáme venku.
Zůstaň tady a požádej Boha o radu.
Jak to mám udělat, Ustade?
Poznáš to, Wahyu.
To je ono.
Zatímco čekáš na Jeho vedení, my všichni čekáme na tebe.
- Dobře? - Jasně.
Počkáme venku, pánové.
Zůstaň tady.
- Pane, půjdu ven. - Dobře.
Dobře, počkáme venku.
Zmiz...
Edo, prober se. Je čas se modlit.
Pomodlíme se. Do toho, Bandote.
Pane... Můj Bože.
Všichni se probuďte! Provedeme ranní modlitbu.
- Ustade. - Ano?
Už můžu ven?
Dostal jsi radu?
Ještě ne.
Tak tam dál čekej. Buď trpělivý,
Trpěliví dostanou rady.
- Vypadni, ty falešný proroku! - Ustade.
Rusmane, co se děje?
Je to podvodník, Ustade.
Co tím myslíš?
Ta fotka uvnitř
není fotka anděla.
To je fotka z toho promítání!
Z jakého promítání?
Vzpomínáte si na film, který tu měli promítat?
Myslíš Andělský dům?
- Co promítali místo něj? - Jaka Sembunga.
- Kde promítali Andělský dům? - V sousední vesnici.
- V sousední vesnici? - Ano.
Je ze sousední vesnice.
Řekl mi to kamarád.
Byla tam scéna s létajícím andělem.
S křídly a v bílém.
- Tak. - Je to pravda?
Už mi věříš, že?
Takže ten večer nehledal korýše,
ale šel na promítání do sousední vesnice.
Pane, počkejte.
Proč by to dělal? Taky se tu promítalo!
Jak to mám vědět?
Možná není fanoušek Barry Primy.
Kde je?
- Rusmane! - Počkejte!
- Pane! - Rusmane!
- Pane! - Ani náhodou.
- Rusmane. - Klid.
Uklidněte se.
Lhal jsi celé vesnici, ty falešný proroku!
- Měli by tě upálit zaživa! - Pane.
Nelhal jsem, pane.
To nemůžeš popřít.
Přivedl jsem svědka.
Kde je? Kde je ta falešná fotka anděla?
Není falešná.
Tak kde je?
Svědek může dokázat,
že tvoje fotka byla z toho promítání. Kde je?
- Zahodil jsem ji. - Proč jsi to udělal?
Protože...
- Protože je falešná. - Parchante!
Co je to?
Proč jsi nám lhal?
Nevím, pane.
Možná abych se cítil důležitě.
Cítil...
Jsi důležitý i bez anděla.
Nevzpomínáš si?
Když mi onemocnělo dítě, zatímco jsem byl pryč,
tak jsi ho na kliniku vozil ty.
Jako malej měl Edo zraněné koule.
Plný krve.
Ten, kdo mu pomáhal, jsi byl ty.
Gemi odnesly vlny daleko.
Jako jediný jsi pro ni skočil.
Proč sis myslel, že jsi nedůležitý?
Zklamal jsi mě.
Dost. Odejděte.
Jsi šílený.
Jsi tak líný, že nebráníš ani sebe.
Jak můžeš bránit ostatní?
Tvé jméno není výstižné.
Mělo by se ti říkat „Spáč“.
Prostě spi.
Tak kde je?
Kde je ta fotka?
Musím Adilovi ze sousední vesnice zaplatit hodně peněz.
Ty hajzle!
- Mír s tebou, Ustade. - Ano, mír s tebou.
Odpočiňte si, pane.
Uhni.
Pane...
Přestaňte, prosím.
Jdi mi z cesty.
Pane, nevytahujte to, prosím.
Pane.
Pane!
Pane, prosím, ne!
Pane!
Byl jsem na tebe hodný.
Jak se to stalo?
Jak?
Kdybys ji nezničil,
mohli jsme se podělit.
Nutně ji potřebuju, Wahyu! Nutně!
Parchante.
Mír s tebou.
Dobrá, odpočiňte si.
Budeme pokračovat zítra.
Můj Bože. Ano, mír s tebou
Ustade!
- Ustade! - Co se děje?
- Uklidněte se. - Ustade.
- Co je? - Na vesnici útočí.
- Cože? Útočí? - Spousta lidí.
- Ano. - Spusťte poplach!
Svolejte všechny muže!
No tak, Edo! Útočí na nás!
Mami...
Mami?
Mami.
Jak to?
Stojím tu před tebou
ve formě, kterou znáš,
abys mě lépe viděl.
Nerozumím.
A potom
všechny vědomosti budou tvoje.
Pokud
se rozhodneš předat svému druhu
své znalosti,
máš na to právo.
Proto
jsme tě stvořili.
Zdá se mi to?
Jsem mrtvý?
Nikdy jsi nebyl tak naživu, Wahyu.
Všechny tyto vědomosti
budou teď tvoje zodpovědnost.
- Do boje! - Do boje!
Nebojte se!
Do toho!
Útok!
Přestaňte!
Překlad titulků: Klára Šplíchalová