SJEVERNA JAKARTA, 1985.
Wahyu baš ima sreće.
Zašto?
Uvijek prvi napuni vreću.
Zato što kreće s radom puno prije nas ostalih.
Počinje prije zalaska sunca.
Ali ne može nastaviti tako.
Neće ostati nimalo školjaka za nas.
Ostat će nam samo ostaci.
- Gluposti. - Istina je!
Količina školjaka uvijek je ista.
Ne počinjemo raditi navečer jer smo hrpa lijenčina,
već zato što moramo čuvati selo od uništenja.
Ne ponašaj se kao da ne čuješ. Da si bar stvarno gluh.
Koji je tvoj problem, Rusmane?
Moj je problem što ovaj tip
misli samo na sebe, a ne na ljude oko sebe.
Zar nisi iskren u ovome što radiš?
Uvijek si ljutit.
- Ma bježi! - Baš si šupak, Rusmane!
- Zašto si uvijek na njegovoj strani? - Ništa ne radim!
Samo mi se gadi što se ponašaš tako nadmoćno!
Ne budi licemjer. Znam da ti se sviđa njegova žena!
- Šupčino! Što je tebi? - U pravu sam, zar ne?
Ne slušaj ga!
JOKO ANWAR: SANJARENJA I NOĆNE MORE
SUSRET
Imamo više od šest milijuna. Uskoro će biti dovoljno.
Slušaš?
Da.
Samo sam razmišljala što ćemo kad dođemo u Saudijsku Arabiju.
Potražit ćemo mamu.
Ali gdje? Ulema je rekao da je to ogromna zemlja.
Koliko dana potrage će ti ušteđevina priuštiti?
Barem tjedan dana.
Zašto si tako siguran?
Čuo sam da flertuješ s Ohimom.
Jesi li lud?
Isti si kao i ostali seljani.
Zloban si.
Ako ne, vjerujem ti.
Ohim.
Varala bih s nekime zgodnijim.
On je udovac i siromah.
Da nađeš nekoga, što bi učinila?
Da sam te htjela varati, davno bih to učinila.
Sretan rođendan.
Gdje je svjećica?
Još se ljutiš?
Samo razmišljam.
Znam da jako želiš pronaći mamu u Saudijskoj Arabiji.
Ali kako da na poslu tražim tjedan dana slobodno?
Nemam više godišnjeg.
Ne brini se. Možemo živjeti ondje s mamom.
Mama te napustila kad ti je bilo sedam.
- Nikad ti nije slala pisma. - Ne zna gdje živim.
- Ili je već... - Mrtva?
Još je živa.
Osjećam to.
Ako ne želiš ići, u redu.
Što je to?
Dijelili su nagrade za godišnjicu tvornice.
Mogli smo osvojiti glačalo,
štednjak ili radio.
Osvojila sam instant fotoaparat. Uzmi ga.
Što radiš?
Jednom sam gledao neku reklamu na TV-u.
Rekli su da se mora protresti kako bi se slika pojavila.
Evo.
Unutra je bilo deset papira. Ostalo ih je devet.
- Još jednu. - Poslije, za važnije trenutke.
Želim ih pokazati mami.
- Ja ti nisam važna? - Već imaš jednu.
Čega se uopće sjećaš o mami?
Svega.
Mama je...
Čak i odlazak u kuhinju s njom
mogao je biti uzbudljiv.
Znala je pričati o tome kako se radi wok.
Rekla bi: „Ako se wok radi sa srcem, hrana će biti ukusna.”
Često sam išao u vrt s njom.
Rekla bi mi imena svih biljaka.
Pričala je i kako su sve te biljke završile ondje.
Svake mi je noći
pričala bajke
dok nisam zaspao.
Dobro, idem s tobom u Saudijsku Arabiju.
Budem li se više potrudio sa školjkama,
za nekoliko ćemo dana imati dovoljno novca.
Je li dobra?
- Ne miči se! - Što radite?
Ulovite ga!
- Šupčino! Gade! - Nemoj bježati!
Koji šupak!
Gade!
Skurit ću ti facu, gade!
Gade!
- Kako je? - Već umire.
Koliko si dugo ovdje?
Otkad ste ga ulovili.
Planirali su nas žive spaliti, a ti samo stojiš ovdje?
Bolestan si.
Nevjerojatno.
Gade!
Odvedimo ga!
U šoku sam. Tko je htio spaliti naše selo?
Večeras se nešto prikazuje.
...večeras će biti...
SLIJEPAC PROTIV JAKE SEMBUNGA
Životi su nam sve gori.
Nemamo više struje.
Inače,
ako ne uspiju spaliti naše selo,
sravnat će ga sa zemljom.
Nismo trebali pustiti onu dvojicu.
Prijavit će to šefu.
Zakomplicirat će se. Sigurno su vojnici.
Već je sad složeno. Posebno ako se sukobimo s policijom.
Budemo li se trebali boriti, neka.
Sve do posljednje kapi krvi.
Ne bojim se.
Gdje bismo živjeli ako ne ovdje?
Gdje?
Selidba ne garantira posao.
Mi i naše obitelji umrijet ćemo od gladi.
Izvoli.
Vremenska prognoza
za područje sjeverne Jakarte prognozira jaku kišu s vjetrovima,
osobito u obalnim područjima, u Pluitu i Muara Angkeu...
Gledajte projekciju.
Već smo pogledali Jaku Sembunga toliko puta.
Isprva su htjeli prikazati Anđelovu kuću.
No, odustali su.
To će prikazati u susjednom selu.
Wahyu.
- Ideš na posao? - Da.
Bit će oluje.
Ovdje sam beskoristan. Ne mogu štititi selo.
Ne znam se boriti.
Ni ne tražim te to.
Samo kažem da će biti oluje.
U redu je.
Wahyu, što je?
Dušo. Wahyu!
Hladan si kao led!
Wahyu, što se zbiva?
Vidio sam anđela!
Opsjednut si.
Idem po učitelja!
- Uskoro se vraćam. - Dijah!
Što je ovo?
Već sam vam rekao da je to fotografija anđela.
Što? Nema fotografija s crnom pozadinom!
Trebala bi biti bijela!
Izrezao ju je odnekud.
To je instant film.
Osvojila sam instant fotoaparat kao nagradu u tvornici.
Zašto su uopće dijelili nagrade?
Za godišnjicu tvornice.
Koja čudna tvornica.
Što ti je?
Ako je to istina, zašto se njemu ukazao?
Kako to misliš?
Zašto baš njemu?
Zašto je on poseban? Pogledajte ga.
Slab je i glup.
To se događa odabranim prorocima.
Misliš, glupanima?
Daj.
Mnoge proroke smatraju slabima.
- Potlačenima. - Tko njega tlači?
Svi ste vi govnari.
Proroci brane ljude. Koga on brani?
Ne može ni sebe obraniti. Pomakni se.
Pitam se...
Zašto se anđeo spustio u naše selo?
Da nije to neka šala?
Je li ti rekao nešto, Wahyu?
Htio je nešto reći.
Ali vidio je tvoje strašne brkove i pobjegao.
Idiote.
Učitelju.
Zašto anđeli silaze na zemlju?
Inače to rade
kako bi dostavili Božju poruku
na mjesto puno pokvarenjaka.
Ali nisam siguran.
Postao sam vjeroučitelj samo zato što me uporno tako zovete.
Jesam li proučavao vjeru?
Nisam.
Važno je to
što se anđeli prikazuju samo odabranima.
Kiselo...
Kiselo mi je u ustima. Moram pušiti.
Kiselo mi je u ustima...
Da.
Zar se ne bojite izvještavati o našem selu?
Da ćete nestati?
To je samo profesionalni rizik.
Ako umrem, umrem.
Čak i ako im ližeš guzice, možeš umrijeti kad izađeš od doma.
Može te auto pregaziti.
Ili pogoditi grom.
Zašto nas žele deložirati?
Čuo sam da žele pretvoriti selo u otmjeno stambeno naselje.
Oni koji žive u Tanjung Priuku
imaju se razloga žaliti.
Njihovo je selo sveto.
Ondje su grobovi njihovih predaka. Ovdje nema nikoga.
Razumijem.
Imam ja nešto.
Pardon.
Reci im. Hajde.
Što se zbiva?
Sinoć je vidio anđela.
- Gdje? - Na plaži.
Je li to istina?
Ima fotografiju. Gdje je?
Oprosti. Gdje je? Evo je.
- Je li prava? - Jest.
To znači...
da nemaju razloga uništiti selo.
Ovo je područje sveto.
Wahyu, vjerujem ti.
Bit ćeš naš spasitelj.
Je li to uopće stvarno? Ljudi ne prestaju govoriti o anđelu.
Možda jest.
Što misliš, zašto je
anđeo posjetio tvog muža?
- Ne znam. - Možda to ni nije anđeo.
I duhovi nose bijelo!
Prestani!
Ti i tvoj muž ste ogorčeni.
Budi strpljiva,
možda i tvog muža posjeti anđeo.
Anđeo smrti.
Zaboga, zadavit ću te!
Nesnosne ste!
Dosta mi je života u ovoj rupčagi.
Zašto se ne odseliš?
Kamo? I s čijim novcem?
Koliko nam novca uopće treba da se odselimo odavde
i živimo pristojnim životom?
Moj muž kaže da je šest milijuna više nego dovoljno
za unajmiti stan daleko odavde i za otvoriti štand.
Ali moj je djed rekao
da su odabrani proroci i inače poput tvog muža.
- Kakvi? - Tihi.
Zašto?
Ako je netko tih, više sluša,
pa i više zna.
Ne razumijem.
Želiš reći da njezin muž može čitati misli i osjećaje?
Ima supermoći?
To je on rekao.
Ne može ni umrijeti, zar ne?
Budalice. Naravno da može umrijeti!
Možda ima supermoći.
Luda si.
Znači, fotografija je lažna?
Mama, jako mi nedostaješ.
- Što radiš, dušo? - Ništa.
Objesit ćeš se?
Luda si.
Što ti je anđeo prišapnuo?
Nebitno.
Kako da se objesim? Gdje je uže?
Samo sam htio pogledati maminu sliku.
Zašto je njezina slika gore?
I zašto je kasica tu gore?
Prije je bila dolje.
Premjestio si je?
Ne vjeruješ mi?
Bojim se da netko ne sazna.
Zato sam je stavio gore.
Zaboravio sam ti reći.
U braku smo već sedam godina.
Nikad te nisam ništa tražila.
Ni novčića. Ni dijete.
No svejedno mi ne vjeruješ.
Slamaš mi srce.
Žao mi je.
Dijah.
Ovo je...
pitanje života ili smrti.
Imam dovoljno novca, mogu ići.
Samo je želim jednom vidjeti.
Želim je upitati zašto se nikad nije vratila kući.
Zašto me nikad nije potražila? To je sve.
Gospodine.
Otkad tvoje lice odaje osjećaje?
- Jeste li vidjeli Dijah? - Što?
Ne.
Nije je bilo kad sam se probudio.
Je li itko vidio Dijah?
- Ne. - Nismo.
Ma otišla je na tržnicu.
Ali nema ni njezine odjeće.
Nema šanse.
Provjeri što nedostaje.
Poslije ću doći do tebe. Idi vidjeti!
Wahyu!
Otišla je s Ohimom, Wahyu.
Nema ni Ohima.
Uzeo je svu odjeću sa sobom.
Dobro je.
Već sam ti mnogo puta rekao.
Ohim i tvoja žena su bliski.
Taj gad.
- Ja sam kriva. - Zašto?
Rekla sam joj da Wahyu ima supermoć,
da čita tuđe misli i osjećaje.
Valjda se bojala da je ne pročita.
Zašto... Koji vrag?
Tako sam ja čula.
Samo sam pitala.
Tko je to?
- Ispričavam se. - Tko ste vi?
- Mogu li porazgovarati s njim? - Ne.
Vratite se sutra. Danas nije raspoložen.
To mora biti sada. I jučer smo razgovarali.
Jako je važno. Dajte mi samo minutu.
- Izađimo. - Samo minutu.
Dobro. Idemo van.
- Pardon, zatvaram vrata. - Kako god.
Što se zbiva?
Htio sam vam reći
da sam rekao šefu za fotografiju anđela.
I moj šef isto vjeruje.
Pita smije li je objaviti u novinama.
Rekao sam da smije ako vam da osam milijuna.
Ispričavam se ako sam drzak.
Ali u redu je jer su vlasnici novina
svi bogati.
Oni siromašni su novinari.
Ako je objavi,
tražit ću vas mali dio. Samo 10 %.
Osamsto tisuća.
Poslije ćete dobiti 7,2 milijuna.
Što mislite?
Postupio sam pogrešno?
Nisam pogrešno postupio ili ste se predomislili...
Nisam pogrešno postupio?
Ne želite prodati fotografiju?
Želim.
Ajme, gospodine.
Skoro sam doživio srčani.
Imate li je još?
Dobro, morate
čuvati tu fotografiju.
Za tri dana doći ću s novcem. Izvolite moju posjetnicu.
Za slučaj da mi ne vjerujete.
Pronađite Hardija Gunadija.
Dobro, gospodine.
- Ispričavam se. - Da, da.
Gospodine!
- Što je s Bandotom? - Što nije u redu?
Ljudi iz okružnog ureda kucaju na vrata, dovode policiju.
- Što žele? - Ne znam.
- Trenutačno su kod Ede. - Ede?
- Edo Kuaci? - Da.
- Dobro, hajde. - Hvala, Bandote.
Wahyu. Sranje, zaboravio sam!
Wahyu.
Žao mi je.
Pođi sa mnom.
Pomozi nam. Pokaži da si ti odabrani, može?
Kakav odabrani?
Naš spasitelj, Wahyu.
Ne mogu to.
Ma možeš. Samo još nisi svjestan.
Pođi sa mnom, može? Važno je.
Što je, dovraga? Ne prihvaćam.
- Morate potpisati. - Ne mogu.
- Želite li sad ili kasnije?
- Ionako je isto. - Što se zbiva, Edo?
Želi da potpišem.
- Potpišeš što? - O tome se radi. Papir je prazan.
Želite da potpišemo čarobni papir?
Kasnije ćete ovdje natipkati odluku o deložaciji.
Nemojte me pogrešno shvatiti. Došli smo pomoći.
- Morat ćete se kad-tad odseliti. - Ne.
Ni ja ni nitko ovdje neće to potpisati.
Ne možemo tako.
Nitko od vas nema pravo živjeti ovdje.
Živimo ovdje
još od doba naših djedova, od osamostaljenja!
Država još nije postojala!
Zašto kažete da nemamo pravo?
U očima zakona ne možete tako.
Zato smo, dame i gospodo,
papir ostavili praznim tako da vam
pomognemo da dobijete pravi iznos naknade, gospodine,
za sve vas, dame i gospodo.
Stoga, potpišite.
Ma gubite se.
Inače ću vam razbiti zube!
Budi pristojniji!
Opusti se, gade.
Ti si nepristojan!
Siliš ljude da potpišu prazan papir!
Znaš tko sam ja?
Wahyu, pomozi im!
Dođi!
Dođi, govno jedno! Da vidimo tko će prvi umrijeti!
Bjež'mo odavde.
Dođi!
Vraćaj se, gade!
Moj Bože.
Zašto mi nitko nije pomogao?
Ja sam se jedini borio.
Vi ste gomila gadova!
Wahyu ima supermoć. Niste vidjeli?
Može nas sve spasiti.
Koju supermoć? Da vidimo.
- Dosta, Rusmane. - Rekoh, dosta, Rusmane!
Ako me još poštuješ, spusti pištolj!
Svi govorite da ima supermoć!
Ako je to istina,
pištolj ga neće ubiti!
To je to, gade!
Zaboga.
Govnaru!
Hej!
Šupčino!
Hej. Misliš da možeš pobijediti? Sanjaš, šupčino glupa?
Ti si obična sirotinja
i umrijet ćeš. Bio si siromašan, ali siguran, a sad umireš.
Gotovo je s tvojom ženom, čuješ?
Slušaj me, gade.
Ne možeš pobjeći jer si sirotinja!
Odseli se kad ti kažemo.
Ali prije toga poslušaj.
Gadno si mi prebio prijatelja. Sâm je platio liječenje.
Nema više novca. Za dva dana...
Vratit ću se ovamo i dat ćeš mi tri milijuna.
Tri milijuna, jasno?
Ako ih nemaš, ne moraš se odseliti!
Jer ćemo te zakopati duboko pod zemlju, čuješ me?
Idiote.
Gemi.
Gemi!
- Što su ti učinili? - Pljusnuli su me nekoliko puta.
Gad!
Idući me put možda siluju ili ubiju.
Nemoguć si, znaš.
Ne razmišljaš trezveno.
Svi se jako trudimo, no ne želimo biti grubi kao ti.
Što sad?
Moram pronaći tri milijuna.
- Što? - Da.
Da podmirim zdravstvene troškove onog tipa.
Što da radimo?
Nemam pojma.
Gemi.
Što je?
Znam gdje možemo nabaviti novac.
Hej, Gemi.
Iselit ćemo se iz sela.
Pronaći ćemo novo mjesto.
Otvoriti štand.
Zašto onda tako žestoko braniš ovo selo?
Oni ne zaslužuju da ih branim.
Bolje je da branimo sami sebe. Dovraga.
To boli.
Rusmane.
- Rusmane. - Ostani tu.
Rusmane!
Wahyu.
Što je?
- Kako si? - Dobro.
Ne razumijem te, Wahyu.
Kako imaš toliko sreće?
Svi su tvoji problemi kratkoga vijeka.
Sreća ti se brzo opet osmjehne.
Zašto baš ti?
Ne baš.
- Ne znaš ti ništa o meni. - Kakve ti imaš probleme?
Kao da ti znaš o meni.
Ne znam.
Zato ne razmišljam o tebi.
Jer ti nije stalo!
Nikad ti nije stalo do drugih!
Nije ti stalo ni do koga!
Jesam li u pravu?
- Možda. - Je li to pogrešno?
- Možda jest. - Želiš li se promijeniti?
Da.
Trebam novac.
Mnogo novca.
Inače ćemo moja žena i ja umrijeti.
- Nemam novca, Rusmane. - Imaš.
Gdje?
Gdje je fotografija anđela?
Nemam je više. Novinar ju je uzeo.
Imaš!
Čuo sam što si prije rekao.
Wahyu, samo mi je daj.
Što ćeš s novcem?
Želiš posjetiti mamu?
Tražiš je?
Čak i ako je još živa,
ne znamo želi li te vidjeti.
Ako želi, zašto ne bi ostala s tobom?
Wahyu.
Hej.
Samo mi daj novac.
Svi su te napustili. I žena i mama.
Svrši s ovime. Gdje je?
- Makni se, Wahyu. - Nemoj.
Makni se.
Što je ovo?
Mir s vama.
I s tobom.
Htio sam se ispričati Wahyuu.
Svi su se ovi ljudi složili da će te slijediti, Wahyu.
Kažeš li da se selimo, selimo se, Wahyu.
Kažeš li da... To boli.
Kažeš li da se moramo boriti,
borit ćemo se, Wahyu.
Daj...
Bolje je da ne ovisimo o meni.
Wahyu.
U redu je sumnjati.
To je normalno.
Proroci su i onda bili isti.
Imaj to na umu.
Pitaj Boga što da učiniš.
Bog će ti dati odgovor.
Kad ga dobiješ, reci nam ga.
Ali ne zaslužujem da me slijedite.
Rijetko se sjetim Boga.
Zato je ovo pravi tren, Wahyu.
Čekat ćemo te vani.
Ostani ovdje i traži Boga da ti pokaže put.
Kako da to učinim, učitelju?
Znaš ti kako, Wahyu.
To je to.
Dok čekaš Njegovu riječ, mi svi čekamo tebe.
- U redu? - U redu.
Pričekajmo vani, gospodo.
Ti ostani ovdje.
- Idem van. - U redu.
Dobro, pričekajmo vani.
Patka...
Edo, probudi se. Vrijeme je za molitvu.
Jutarnja molitva. Daj, Bandote.
Gospodine... Moj Bože.
Probudite se! Vrijeme je za jutarnju molitvu.
- Učitelju. - Da?
Smijem li sad van?
Imaš li odgovor?
Ne još.
Onda čekaj. Imaj strpljenja.
Samo će strpljive Bog voditi.
- Van, lažni proroče! - Učitelju.
Rusmane, što je?
On je prevarant, učitelju.
Kako to misliš?
Ona fotografija
nije fotografija anđela.
To je uslikao na projekciji filma!
Kojoj projekciji?
Sjećate se filma koji su trebali ovdje prikazati?
Misliš na Anđelovu kuću?
- Što su prikazali? - Jaku Sembunga.
- Gdje su prikazali Anđelovu kuću? - U susjednom selu.
- U susjednom selu? - Da.
On je iz susjednog sela.
Moj je prijatelj rekao...
Bila je ta jedna scena letećeg anđela.
S krilima i u bijelom.
- Eto. - Je li to istina?
Sad mi vjerujete?
Dakle, te noći nije otišao tražiti školjke,
nego je otišao na projekciju u susjedno selo.
Samo malo.
Zašto bi to učinio? I tu je bila projekcija.
Odakle da znam?
Možda ne voli Barryja Primu.
Gdje je?
- Rusmane! - Čekaj!
- Gospodine! - Rusmane!
- Gospodine! - Nema šanse.
- Rusmane. - Smirite se.
Smirite se.
Lagao si cijelom selu, lažni proroče!
- Trebao bi na lomaču! - Polako.
Nisam lagao.
Ne možeš poreći.
Imam svjedoka.
Gdje je? Gdje je lažna fotografija anđela?
Nije lažna.
Dobro, gdje je?
Moj svjedok može dokazati
da je tvoja fotografija s projekcije filma. Gdje je?
- Bacio sam je. - Zašto si to učinio?
Jer...
- Jer je lažna. - Gade!
Što je?
Zašto si nam lagao?
Ne znam.
Možda da se osjećam važnije.
Da se osjećaš...
Važan si i bez tog anđela.
Zaboravio si?
Kad mi je dijete bilo bolesno dok sam bio u posjetu,
ti si ga odveo u ambulantu.
Kad je bio mali, Edo je razderao muda.
Puno krvi.
Ti si mu pomogao.
Gemi su valovi odnijeli daleko.
Ti si bio hrabar i otplivao do nje.
Zašto si mislio da nisi važan?
Razočaran sam.
Dosta. Idite.
Ljutiš se.
Tako si lijen da se ni ne braniš.
Kako bi onda branio ostale?
Ime ti znači „božansko nadahnuće”.
Trebali su te nazvati „Pospanko”.
Idi spavati.
Nego, gdje je?
Gdje je fotografija?
Moram Adilu iz susjednog sela platiti mnogo novca.
Govnar!
- Mir s vama, učitelju. - Mir s tobom.
Odmorite se.
Makni se.
Ne...
Prestani.
Samo se makni.
Nemoj je iznijeti.
Molim te.
Nemoj!
Ne!
Bio sam dobar prema tebi.
Kako se pretvorila u ovo?
Kako?
Da si je čuvao,
mogli smo dijeliti popola.
Očajnički mi treba, Wahyu!
Gade.
Mir s vama.
Dobro, odmorite se.
Sutra nastavljamo.
Bože. Da, mir s vama.
Učitelju!
- Učitelju! - Što je?
- Smiri se. - Učitelju.
- Što je? - Napadaju selo.
- Što? - Ispred je mnogo ljudi.
- Da. - Oglasite uzbunu!
Pozovite sve muškarce!
Hajde, Edo! Napadaju nas!
Mama...
Mama?
Mama.
Kako je to moguće?
Tu sam ispred tebe...
u obliku koji prepoznaješ
da ti bude lakše vidjeti me.
Ne razumijem.
Poslije
će sve znanje biti tvoje.
Odlučiš li
svoje znanje objasniti
svojoj vrsti,
to je tvoje pravo.
Zato
smo te stvorili.
Sanjam li?
Jesam li mrtav?
Nikad nisi bio ovako živ, Wahyu.
I sad, sve ovo znanje
bit će tvoja odgovornost.
- Borimo se! - Borimo se!
Ne bojte se!
Idemo!
Napad!
Stanite!
Prijevod titlova: Bernarda Sučić Šaler