ПІВНІЧНА ДЖАКАРТА 1985 РІК
Вагю — щасливець.
Чому це?
Завжди першим набиває мішок.
Бо завжди починає працювати значно раніше за нас.
Починає ще до заходу сонця.
Але він не може так продовжувати.
Нам не залишиться жодного молюска.
Лише залишки збиратимемо.
- Маячня. - Це правда!
Кількість молюсків тут залишається незмінною.
Ми починаємо працювати ввечері не тому, що ми ледарі,
а тому, що нам потрібно вберегти територію від знищення.
Не вдавай, що не чуєш мене. Хотів би я, щоб ти дійсно оглух.
У чому твоя проблема, Русмане?
Моя проблема в тому,
що цей хлопець думає лише про себе, а не про оточуючих.
Невже ти нещиро зараз робиш свою справу?
Ти завжди сердитий.
- Відвали! - Ти нікчема, Русмане!
- Чому ти завжди на його боці? - Я ж нічого не роблю!
Просто огидно, коли ти корчиш із себе крутого!
Не будь лицеміром. Я знаю, що ти запав на його дружину!
- Виродку! Що з тобою не так? - Я маю рацію, так?
Не слухай його!
КОШМАРИ Й ФАНТАЗІЇ ДЖОКО АНВАРА
ЗУСТРІЧ
У нас понад шість мільйонів. Скоро буде достатньо.
Ти слухаєш?
Так.
Просто думала, що ми робитимемо, коли опинимося в Саудівській Аравії.
Шукатимемо маму, звісно.
Але де? Один з улемів сказав, що Саудівська Аравія величезна.
На скільки днів пошуку мами вистачить твоїх заощаджень?
Щонайменше на тиждень.
Звідки така впевненість?
Я чув, ти фліртувала з Огімом.
Здурів?
Ти такий самий, як й інші мешканці села.
Маєш зле на думці.
Я тобі вірю, якщо ні.
Огім.
Я б зрадила з кимось симпатичнішим.
Він удівець і до того ж бідний.
Якби знайшла підхожого, зрадила б?
Хотіла б тобі зрадити — давно б це зробила.
З днем народження.
Де свічка?
Досі гніваєшся?
Та я все думаю.
Знаю, ти дуже хочеш знайти свою маму в Саудівській Аравії.
Але як я можу відпроситися з роботи на цілий тиждень?
Відпустку я вже використала.
Нічого страшного. Житимемо там із мамою.
Твоя мама покинула тебе, коли тобі було лише сім.
- І ніколи не писала тобі листів. - Вона не знає, де я живу.
- Чи, може, вона вже... - Мертва?
Вона досі жива.
Я це відчуваю.
Не хочеш їхати — гаразд.
Що це?
На честь ювілею фабрики розігрували приз.
Можна було виграти праску,
плиту або радіоприймач.
Я виграла миттєву фотокамеру. Забирай.
Що ти робиш?
Якось я побачив рекламу по телевізору.
Там казали, треба потрясти, щоб з'явилося зображення.
Ось.
Усередині було десять папірців. Залишилося дев'ять.
- Ще одну, будь ласка. - Збережу для більш важливих моментів.
Хочу показати їх мамі.
- То я для тебе неважлива? - Ти вже маєш одну.
Що ти взагалі ще пам'ятаєш про свою маму?
Усе.
Мама...
Навіть похід на кухню з нею
міг бути хвилюючим моментом.
Вона розповідала історії про те, як готувати вок.
Вона казала мені: «Якщо готувати з душею, їжа буде смачною».
А ще ми часто ходили з нею в сад.
Вона називала мені кожну рослину.
Вона також розповіла мені, як усі ці рослини опинилися там.
Щовечора
вона розповідала мені казки,
поки я не засинав.
Гаразд, я поїду з тобою до Саудівської Аравії.
Якщо я старанніше шукатиму молюсків,
то за кілька днів у нас буде достатньо грошей.
Гарна?
- Ані руш! - Що ти в біса робиш?
Схопіть його!
- Виродок! Нікчема! - Не думай тікати!
Оце так гівнюк!
Виродок!
Я тобі пику спалю, негіднику!
Негіднику!
- Як він? - Уже помирає.
Як давно ти там сидиш?
Відколи ви піймали його.
Нас мало не спалили, а ти просто стояв і дивився?
Ти хворий.
Повірити не можу.
Виродок!
Відведімо його туди!
Очманіти. Хто хотів спалити наше село?
Сьогодні ввечері буде показ.
...сьогодні ввечері буде...
«СЛІПИЙ ЧОЛОВІК ПРОТИ ДЖАКА СЕМБУНҐА»
Наше життя лише погіршується.
Утратили електропостачання.
Зазвичай,
коли їм не вдається спалити наше село,
вони його рівняють із землею.
Не слід було відпускати тих двох.
Усе розкажуть тому, хто їх послав.
Будуть проблеми. Я впевнений, що вони військові.
Проблеми й так є. Особливо якщо зчепимося з поліцією.
Якщо мусимо з ними битися, то так тому й бути.
Поки в мені тече кров,
я не боюся.
Де б ми ще жили, як не тут?
Де?
Переїзд не дасть нам робочих місць.
Ми та наші сім'ї помремо з голоду.
Тримай.
За прогнозом погоди
в районі Північної Джакарти очікуються зливи з сильним вітром,
особливо в прибережних районах, зокрема в Плуїті та Муара Ангке...
Просто йдіть на кінопоказ.
Ми вже сто разів бачили «Джака Сембунґ».
Спочатку хотіли показати «Дім ангела».
Проте чомусь передумали.
Натомість фільм покажуть у сусідньому селі.
Вагю.
- Стаєш до роботи? - Так, пане.
Насувається гроза.
Користі з мене тут нуль. Я не можу захищати село.
Не можу битися.
Я тебе про це не прошу.
Просто кажу, що буде гроза.
Усе гаразд.
Вагю, що таке?
Любий. Вагю!
Ти холодний як лід!
Вагю, що відбувається?
Я бачив ангела!
Ти, мабуть, одержимий.
Піду знайду устада!
- Скоро повернуся. - Діжо!
Що це в біса таке?
Я вже казав: це фотографія ангела.
Що? Не буває фотографій із чорним фоном!
Він має бути білим!
Мабуть, він її звідкись вирізав.
Це миттєва плівка.
Я отримала приз на заводі — миттєву фотокамеру.
Звідки вона взагалі на фабриці?
У фабрики ювілей. Роздавали призи.
Яка дивна фабрика.
Що з тобою?
Навіть якщо це правда, чому він явився саме йому?
Тобто?
Я маю на увазі, чому він? Чому?
Що в ньому особливого? Ви гляньте на нього.
Він слабкий. І дурний.
Так буває з обраними пророками.
Маєш на увазі дурнуватих?
Ну ж бо.
Багатьох пророків уважають слабкими.
- Пригнобленими. - Хто його гнобить?
Ви всі нікчеми.
Пророки захищають народ. Кого він у біса захищає?
Він навіть себе не може захистити. З дороги.
Мені цікаво...
Чому ангел зійшов на наше село?
Це ж не жарт, устаде?
Він тобі щось сказав, Вагю?
Хотів щось сказати.
Але побачив твої страшні вуса й утік.
Ти бовдур.
Устаде.
Чому сходять ангели?
Зазвичай ангел робить це,
щоб доставити послання від Бога
в місце, повне дегенератів.
Але я в цьому не впевнений.
Я став устадом лише тому, що ви мене так кличете.
Чи вивчав я релігію?
Ні.
Важливо те,
що ангели являються лише обраним.
Гірко...
У роті гірко. Треба покурити.
У роті гірко...
Так.
Не боїшся писати про наше село?
Просто раптово зникнути?
Це лише виробнича небезпека.
Якщо помру, то помру.
Померти можна, вийшовши з дому, навіть якщо лижеш їм дупи.
Вантажівка може збити.
Чи блискавка вдарити.
Як уважаєш, чому нас збираються виселити?
Чув, вони хочуть перетворити село на фешенебельний житловий комплекс.
Мешканці Танджунг Пріук
мають причини дати відсіч.
Адже їхнє село священне.
Там є могили їхніх предків. Тут їх немає.
Розумію.
Я маю дещо.
Вибачте.
Скажи їм. Ну ж бо.
Що відбувається?
Минулої ночі він бачив ангела.
- Де? - На пляжі.
Це правда?
На світлині. Де вона?
Щиро перепрошую. Де вона? Знайшов.
- Справжня? - Так.
Це означає,
що зносити наше село немає причин.
По суті, ця територія є сакральною.
Вагю, я тобі вірю.
Упевнений, ти станеш нашим рятівником.
Вона хоч справжня? Люди все обговорюють ту фотографію ангела.
Можливо, так.
Як ти думаєш,
чому ангел навідав твого чоловіка?
- Не знаю. - Може, це й не ангел зовсім.
Привиди теж носять біле!
Гей!
Ви з чоловіком обоє озлоблені.
Наберися терпіння,
щоб і твого чоловіка відвідав ангел.
Ангел смерті.
Трясця твоїй матері, я тобі рота порву!
Ви всі нестерпні!
Мені набридло жити в цих нетрях.
Тоді чому б тобі не з'їхати?
Куди? І на які гроші?
Скільки грошей нам потрібно на переїзд,
щоб жити комфортно?
Чоловік сказав, що шість мільйонів — більш ніж достатньо,
аби винайняти місце якомога далі звідси й відкрити кіоск.
Але мій дідусь говорив,
що пророками зазвичай обирають таких, як твій чоловік.
- Це яких? - Тихих.
Чому?
Казав, що якщо хтось мовчить, значить, він більше слухає,
а тому більше знає.
Я не розумію.
Хочеш сказати, що її чоловік може читати думки й почуття?
Має суперсилу?
Так він казав.
І померти він не може, так?
От дурне. Звичайно, він може померти!
Він сказав, що, можливо, має суперсилу.
Ти божевільна.
Отже, фотографія — це брехня?
Мамо, я так за тобою скучив.
- Що ти робиш, любий? - Нічого.
Збирався повіситися?
Ти з глузду з'їхала.
Що тобі прошепотів ангел?
Не має значення.
Повіситися на чому? Де взагалі мотузка?
Просто хотів глянути на мамину світлину.
Чому її фотографія тут нагорі?
І чому скарбничка теж тут?
Раніше вона була там.
Ти її переставив?
Не довіряєш мені?
Просто боюся, що хтось дізнається.
Тож переставив її нагору.
Просто забув тобі сказати.
Ми одружені вже сім років.
Я ніколи в тебе нічого не просила.
Жодної копійки. Навіть дитину.
А ти мені навіть не довіряєш.
Ти розбив мені серце.
Вибач.
Діжо.
Це для мене...
питання життя та смерті.
Щойно буде досить грошей, я зможу поїхати.
Я просто хочу побачити її хоча б раз.
Хочу лишень запитати: «Чому ти так і не повернулася додому, мамо?
Чому ніколи мене не шукала?» І все.
Пане.
Незвично бачити в тебе на обличчі емоції, байдужий хлопчино.
- Ви не бачили Діжу? - Що?
Ні.
Коли я прокинувся, її вже не було.
Хтось бачив Діжу?
- Ні. - Ми не бачили.
Гадаю, вона пішла на ринок.
Але її одяг також зник.
Не може бути.
Глянь, що зникло.
Пізніше поговоримо. Іди глянь!
Вагю!
Вагю, вона поїхала з Огімом.
Огім теж зник.
Забрав із собою весь свій одяг.
Гаразд.
Я тобі вже багато разів казав.
Огім і твоя дружина близькі.
От негідник.
- Гадаю, це моя вина. - Чому?
Я сказала їй, що Вагю матиме суперсилу,
зможе читати думки та почуття.
Мабуть, вона боялася, що її викриють.
Навіщо ти взагалі... Якого біса?
Кажу як сама чула.
Я просто спитала.
Хто це?
- Вибачте, пане. - Хто ви?
- Можу я з ним поговорити? - Ні.
Приходьте завтра. Сьогодні він не в настрої розмовляти.
Справа нагальна. Я вже говорив із ним учора.
Пане, це дуже важливо. Дайте мені хвилину.
- Вийдімо. - Лише хвилинку.
Гаразд. Ми йдемо надвір.
- Вибачте, я зачиню двері. - Як хочете.
Пане, що сталося?
Я хотів повідомити,
що розповів своєму босу про фото ангела.
Мій бос теж вам вірить.
Він запитав мене, чи дозволите ви опублікувати його в нашій газеті.
Я відповів, що так, якщо він дасть вам вісім мільйонів.
Вибачте, якщо нахабно повівся.
Але це нормально, бо газетні боси
всі багаті.
Бідні лише репортери.
Але якщо його опублікують,
я попрошу у вас невелику частку. Лише 10 %.
Вісімсот тисяч.
Згодом ви отримаєте 7,2 мільйони.
Що думаєте, пане?
Я вчинив неправильно?
Я не зробив нічого поганого, або ж ви змінили свою...
Я ж лихого не скоїв?
Не хочете продавати фотографію?
Хочу.
Боже мій, пане.
У мене мало не стався інфаркт.
Вона досі у вас?
Гаразд, ви маєте
дбайливо зберігати її.
Через три дні я повернуся й віддам вам гроші. Ось моя візитка.
Якщо ви досі мені не довіряєте.
Шукайте Гарді Ґунаді.
Гаразд, пане.
- Даруйте, пане. - Гаразд.
Пане!
- Що це з Бандотом? - Що сталося?
Люди з райвідділу стукають у двері, привели поліцію.
- Чого вони хочуть? - Не знаю.
- Вони зараз з Едо. - З Едо?
- Едо Куачі? - Так.
- Гаразд, ходімо. - Дякую, Бандоте.
Вагю. Чорт, забув!
Вагю.
Вибач.
Ходімо з нами.
Допоможи нам. Покажи, що ти дійсно обраний, добре?
Обраний бути ким?
Нашим спасителем, Вагю.
Я не зможу цього зробити.
Зможеш. Просто ти ще не усвідомлюєш.
Ходімо зі мною, добре? Це важливо.
Що це в біса таке? Я не згоден.
- Треба лише підписати. - Я не можу.
- Не можу. - Хочеш зараз чи пізніше?
- Усе одно. - Що відбувається, Едо?
Він просить підписати.
- Що підписати? - У тому-то й річ. Аркуш порожній.
Хочете, щоб ми підписали чарівний папір?
Згодом надрукуєте там постанову про виселення.
Зрозумійте мене правильно. Ми тут, аби допомогти.
- Рано чи пізно вам доведеться виїхати. - Ні.
Ані я, ані присутні тут не підписуватимемо його.
Так не годиться.
Ви не маєте жодного права тут жити.
Тут жили
наші діди-прадіди ще до незалежності!
Цієї країни ще навіть не існувало!
Чому ви кажете, що в нас немає жодних прав?
Ви не можете це робити в очах закону.
Ось чому, пані та панове,
ми залишили аркуш порожнім — аби мати змогу
допомогти отримати належну компенсацію вам, пане,
і вам, пані та панове.
Тому розпишіться, будь ласка.
Краще вали звідси.
Інакше я виб'ю тобі всі зуби!
А можна ввічливіше?
Розслабся, виродку.
Це ти неввічливий!
Змушуєш людей підписувати порожній аркуш паперу!
Ти знаєш, хто я?
Вагю, допоможи їм!
Іди сюди!
Сюди йди, гівнюче! Побачимо, хто здохне першим!
Забираймося звідси.
Іди сюди!
Повернися, виродку!
Боже мій.
Чому ніхто з вас не допоміг мені?
Я єдиний, хто боровся.
Купка мерзотників!
У Вагю є суперсила. Хіба ви не бачили?
Він нас усіх урятує.
Суперсила? Нумо перевіримо.
- Годі, Русмане. - Годі, кажу, Русмане!
Якщо ти досі поважаєш мене, опусти зброю!
Ви кажете, що в нього суперсила!
Якщо це правда,
пістолет не вистрелить!
Досить уже, виродку!
Господи.
Трясця!
Гей!
Негіднику!
Думаєш, зможеш перемогти? Розмріявся, тупий засранцю?
Ти бідний, а ще й помреш.
Ти був бідним, але в безпеці, а тепер бідний і мертвий.
З твоєю дружиною покінчено, чуєш мене?
Слухай мене, виродку.
Ти не можеш утекти, бо ти бідний!
Просто поїдь звідси, коли ми тобі скажемо.
Але перед тим, як це зробити, послухай.
Ти сильно побив мого друга. Він сам платив за лікування.
У нього не залишилося грошей. Тож за два дні...
Я повернуся, і ти даси мені три мільйони.
Три мільйони, зрозумів?
Якщо в тебе їх буде, з'їжджати не доведеться!
Тому що ми просто закопаємо тебе глибоко в землю, чуєш?
Бовдур.
Ґемі.
Ґемі!
- Що вони з тобою зробили? - Дали кілька ляпасів.
Виродок!
Наступного разу можуть зґвалтувати або вбити.
Знаєш, ти нестерпний.
Ти не мислиш тверезо.
Ми стараємося, але не хочемо діяти жорстко, як ти.
Тепер що?
Мені треба знайти три мільйони.
- Що? - Так.
Щоб оплатити лікування побитого мною хлопця.
Що ж нам робити?
Я й гадки не маю.
Ґемі.
Що тепер?
Я знаю, де ми можемо взяти гроші.
Гей, Ґемі.
Ми поїдемо з цього села.
Знайдемо нове місце.
Відкриємо кіоск.
Тоді чому ти так агресивно захищаєш це село?
Вони не заслуговують на захист.
Краще захистімо себе, чорт забирай.
Боляче.
Русмане.
- Русмане. - Залишся тут.
Русмане!
ГАРДІ ҐУНАДІ
Вагю.
Що таке, пане?
- Як ти? - Нормально.
Я не можу зрозуміти тебе, Вагю.
Чому тобі так щастить?
Усі твої проблеми швидко минають.
І згодом удача повертається до тебе.
Чому саме ти?
Та ні, пане.
- Ви нічого не знаєте про моє життя. - Які в тебе труднощі?
Ніби ти про моє щось знаєш.
Ну, я теж не знаю.
Тому й ніколи не думаю про вас.
Тому що тобі байдуже!
Ти ніколи не дбаєш про інших!
Тобі на всіх байдуже!
Еге ж?
- Можливо, ваша правда. - Це не так?
- Може, і так. - Хочеш змінитися?
Так, пане.
Мені потрібні гроші.
Багато.
Інакше ми з дружиною помремо.
- У мене немає, Русмане. - Є.
Де?
Де твоє фото ангела? Де воно?
У мене його більше немає. Репортер забрав його.
Неправда!
Я чув вашу сьогоднішню розмову.
Вагю, просто віддай його мені.
На що ти витратиш ці гроші?
На зустріч із мамою в Саудівській Аравії?
Шукаєш маму, так?
Навіть якщо вона ще жива,
невідомо, чи хоче вона тебе бачити.
Якби хотіла, чому не залишилася з тобою?
Вагю.
Гей.
Просто віддай мені гроші.
Усі тебе покинули. Твоя дружина, твоя мама.
Покінчімо з цим. Де воно?
- З дороги, Вагю. - Не робіть цього, пане.
Відійди.
Що це?
Мир вам.
Мир і вам.
Я просто хотів перепросити у Вагю.
Усі тут погодилися дослухатися до тебе, Вагю.
Якщо ти кажеш, що треба з'їжджати, ми покинемо це місце, Вагю.
Якщо скажеш, що ми... Боляче.
Якщо скажеш, що ми повинні дати відсіч,
ми дамо відсіч, Вагю.
Пане.
На мене краще не покладатися.
Вагю.
Цілком нормально зараз мати сумніви.
Це природно.
Давні пророки були такими самими.
Пам'ятай про це.
Запитай Бога: «Що мені робити?»
Згодом Бог дасть тобі відповідь.
Щойно ти її отримаєш, розкажеш нам усім.
Але я не заслуговую вести за собою.
Я навіть нечасто згадую про Бога.
Саме тому прийшла ця мить, Вагю.
Ми чекатимемо на тебе на вулиці.
Залишайся тут і проси в Бога поради.
Як мені це зробити, устаде?
Ти відчуєш як, Вагю.
І все.
Поки ти чекаєш на Його настанови, ми чекаємо на тебе.
- Гаразд? - Гаразд.
Зачекаймо надворі, панове.
Ти залишайся тут.
- Пане, я піду на вулицю. - Добре.
Гаразд, зачекаймо на вулиці.
Пригнись...
Едо, прокинься. Час молитися.
Час ранкової молитви, Бандоте.
Пане... Боже мій.
Прокидайтеся всі! Помолімося зранку.
- Устаде. - Так?
Можна мені вже вийти?
Ти отримав вказівки?
Ще ні.
Що ж, чекай там. Вияви терпіння.
Терплячі отримають настанови.
- Виходь, фальшивий пророче! - Устаде.
Русмане, що таке?
Він шахрай, устаде.
Що ти маєш на увазі?
Знаєте, та фотографія всередині —
це не знімок ангела.
Це фото, яке він зробив під час кінопоказу!
Якого кінопоказу?
Пам'ятаєте фільм, який тут мали показувати?
Ти про «Дім ангела»?
- Що показали натомість? -«Джака Сембунґ».
- А де показували «Дім ангела»? - У сусідньому селі.
- У сусідньому селі? - Так.
Він із сусіднього села.
Мій друже, розкажи.
Так от, там була сцена з летючим ангелом.
З крилами та в білому одязі.
- Отак. - Це правда?
Тепер ви мені вірите, так?
Тієї ночі він не на пошуки молюсків пішов,
а поїхав на показ у сусіднє село.
Пане, зачекайте секунду.
Навіщо він це зробив? Тут теж був показ!
Звідки мені знати?
Може, не любить Баррі Пріму.
Де він?
- Русмане! - Чекай!
- Пане! - Русмане!
- Пане! - Не може бути.
- Русмане. - Спокійно.
Заспокойтеся.
Ти збрехав усьому селу, фальшивий пророче!
- Тебе треба спалити живцем! - Пане.
Я не збрехав, пане.
Ти не можеш цього заперечувати.
Я привів свідка.
Де воно? Де це фальшиве фото ангела?
Воно не фальшиве.
Що ж, де воно?
Мій свідок може довести,
що твоє фото з кінопоказу. Де воно?
- Я його викинув. - Навіщо?
Тому що...
- Тому що воно фальшиве. - Негідник!
Чому?
Чому ти нам збрехав?
Не знаю, пане.
Може, щоб почуватися більш значущим.
Почуватися...
Ти достатньо значущий і без зустрічі з ангелом.
Хіба забув?
Коли моя дитина захворіла, а мене не було в місті,
саме ти доправив її в лікарню.
У дитинстві Едо відірвали яйця.
Повно крові.
Допоміг йому саме ти.
Ґемі так далеко занесло хвилями.
Лише тобі вистачило хоробрості її витягти.
Чому ти взагалі вважав себе неважливим?
Я розчарований у тобі.
Досить. Ідіть звідси.
Ти ненормальний.
Навіть лінуєшся захистити себе.
То хіба можеш захистити інших?
Ти Вагю тільки на ім'я.
Тебе треба було назвати Сном.
Просто лягай спати.
Тепер скажи, де вона?
Де фотографія?
Мушу заплатити чималі гроші Аділю з сусіднього села.
Сучий син!
- Мир тобі, устаде. - Так, і тобі мир.
Відпочиньте, пане.
Відійди.
Пане...
Припиніть.
Геть із дороги.
Пане, будь ласка, не виймайте її.
Пане.
Пане!
Пане, не треба!
Пане!
Я був добрий до тебе.
Як так сталося?
Як?
Якби ти її зберіг,
ми могли б поділити гроші порівну.
Мені вони дуже потрібні, Вагю! Дуже!
Негіднику.
Мир вам.
Гаразд, відпочинь.
Завтра продовжимо.
- Боже мій. Так, мир тобі. - Мир і тобі.
Устаде!
- Устаде! - Що таке?
- Заспокойся. - Устаде.
- Що там? - Село атакують.
- Атакують? - На вході купа людей.
- Так. - Бий на сполох!
Скликайте всіх чоловіків!
Ну ж бо, Едо! Нас атакують!
Мамо...
Мамо?
Мамо.
Як так?
Я тут, перед тобою,
у відомій тобі формі,
щоб було легше мене побачити.
Я не розумію.
Згодом
усі знання стануть твоїми.
Якщо вирішиш
поділитися своїми знаннями
зі своїм видом —
твоє право.
Ось чому
ми створили тебе.
Це сон?
Я мертвий?
Ти ще ніколи не був живішим, Вагю.
А тепер усі ці знання
стануть твоєю відповідальністю.
- До бою! - До бою!
Не бійтеся!
Уперед!
В атаку!
Стійте!
Переклад субтитрів: Наталія Боброва