JURASSIC WORLD KAOSTEORI
"RASTEPLASS"
BASERT PÅ ROMANEN "JURASSIC PARK"
Å nei.
Vent.
Nå!
Løp!
Hva i...
Kjør!
- Jeg glemte nøklene i hytta. - Kødder du?
Bilen min er der nede.
Sett den i fri og rull dit.
Tre, to, én, nå!
Kom igjen!
Hold fast.
- Ben! - Jeg prøver! Det var ikke på førerprøven.
Det er lettere måter å få mat.
De er nok borte nå.
Hva?
Det viser ikke at noen vil ta oss.
- Kødder du? - Jeg vet ikke.
- Det virker bare litt søkt. - Darius...
Raptorene kan ha blitt tiltrukket av lysene eller... noe.
- Bortsett fra... - Hva?
Raptorene...
De så ut som Atrociraptorer,
men ingen ble sluppet ut av Lockwood-eiendommen.
- Ser du det? Enda mer bevis. - Jeg vil ikke kalle det bevis.
Tror du det var tilfeldig at de kom til deg samme kveld som meg?
Kanskje.
Og at bjellene og boksene på alarmgjerdet ditt ble skåret ned?
- Ok, det var rart. - Noen er ute etter oss.
Hvorfor skulle noen være det?
Jeg vet ikke, men jeg har noen teorier. Sjekk dem ut. De ligger baki.
Dæven, Ben, dette er velutstyrt.
Som den gamle nerdepungen din.
"Mantahcos hemmelige undervannslab"?
"Kjøttetende gresshopper"?
Hva i...
Ok, på tide å være ærlig.
Spiser du mat fra en støvel? Det må vi snakke om.
Og: "Barberkrem-selskapet står bak alt"?
Hva er dette?
Det er teorier.
Noen av dem er fra nettsiden, og noen av dem er mine.
Vi kan ikke utelukke noe.
Men nå spiller det ingen rolle hvem som vil ta oss,
bare at noen vil det.
- Hypotetisk sett. - Vi kan ikke ta sjansen.
Meldingene fra Det mørke Jurassic?
Avsenderen truet oss alle.
Greit. Jeg skal ringe Sammy.
- Hva... - Mobiler kan spores. De er ikke trygge.
Du kunne ha slått den av.
Mobiler kan spores selv om de er avslått.
Tror jeg. Eller hva?
Nei.
Å. Jeg var helt sikker på det.
Vi kunne vel ha sjekket det ut, men...
Ikke nå lenger.
Det er faktisk ganske kaldt. Jeg skal... rulle opp dette.
Hvordan vil du at vi skal advare alle uten mobiltelefon?
- Lærte du telepati på den nettsiden? - Nei. Baki der.
En pakke fra Sammy. Avsenderadressen står foran.
Hun vet nok hvor alle er.
Så vi skal til Texas?
Yee-haw.
UKJENT NUMMER
Hallo?
Se ut av vinduet.
Hvem er dette?
Hallå, nerd.
Brooklynn?
Au.
Går det bra?
Ja visst. Det er bare persiennene.
De traff nesen min.
DELANEY UNIVERSITET
Å nei, Ben.
Her er det. Favorittstedet mitt på campus.
Ok, først tenkte jeg... Men se på utsikten!
Ja.
College er flott,
men noen ganger må jeg dra ut bare for å føle at jeg kan puste.
Tenk at det er vrient å føle seg normal
nå som alt er så... normalt.
- Ser du Pteranodonene der oppe? - Ja.
En av dem tok en førsteårings sekk.
Du tuller.
Hun måtte si at en dinosaur spiste leksene hennes.
- Hva? - Det er veldig morsomt.
Ikke for henne. Hun strøk på oppgaven.
Beklager. Nei, det er veldig trist.
Det er trist.
Poenget er at jeg ikke vet om en ting som normalt finnes lenger.
Ja.
Uansett, hvordan går det? Jobber du med noen kule nyhetssaker?
Ting som må fikses?
- Sannheter som må avdekkes? - Jeg prøver.
Det er vanskelig
for en "tidligere influenser som vil bli gravejournalist".
- Hva med nettsiden jeg viste deg? - Det mørke Jurassic? Utrolig.
Ikke sant?
Det er vanskelig å ta den for seriøst når første innlegg er:
"Tenk om De seks fra Nublar døde på øya og ble klonet av doktor Wu."
Det er definitivt sprø ting på den,
men nå og da dukker det opp noe som virker...
Ekte?
- Ekte. - Som den klonegreia.
Beklager. Jeg glemte hvor slitsomt det er å løpe fra dinosaurer.
Stopp her. Jeg må på do.
MAT - AVKJØRINGSVEI
Hørte du meg?
- Hva foregår? - Vi blir forfulgt.
Vi ristet jo av oss raptorene.
- Vi vet ikke engang... - Ikke dem. Av en bil.
Når jeg svinger, svinger de. Når jeg senker farten, senker de farten.
Når jeg gir gass...
- Gir de også gass. - Jepp.
- De gir seg ikke. - Hold fast.
Stopp!
- Ikke ennå, jeg... - Ben, stopp!
Ok... Kanskje den ikke fulgte etter oss.
- Rubinrep? - Jeg vil heller gå på do.
Hva er det? Jeg har gjort det mange ganger.
Hva var det?
Ingenting.
- Er vi tomme for bensin? - Nei.
Ikke før om 59 km.
Vi må stoppe, kompis.
Uansett hva som foregår, skal jeg være rask. Jeg lover.
Takk. Da kan vi kjøpe ekte lakris, ikke disse falske greiene.
MO'S BENSIN DIESEL
Enda en Nasutoceratops?
En yngre, men stor en. De må vandre hit nordfra.
Kanskje vi bør stoppe et annet sted.
Stopper du ikke bilen, hopper jeg ut i fart.
Ok, jeg skal stoppe.
Jeg bryr meg ikke. Dette haster.
Bare kom hit så fort som mulig.
Det skjer.
Typisk bensinstasjon-do. Ingen såpe eller papirtørklær.
Du skremte meg.
Hva gjør... Jeg trenger ikke å vite hvorfor du er på bakken.
Vi må dra.
Når vi har fylt tanken. "Betal i kassa". Straks tilbake.
Vent. Darius.
Darius.
Dere så dinosauren, men stoppet allikevel?
Vi hadde ikke noe valg.
Jeg ringte DFD og ba dem hente den,
men de får så mange oppringninger
at de ikke vet når de får dratt hit.
Går det bra med vennen din?
Nei.
Dere to ser kjente ut.
Ja, vi er på en måte...
Vi har nok bare et sånt fjes.
- To sånne fjes. - Nei.
Nå vet jeg det.
Dere er de barna som var på den øya.
De et eller annet syv.
- De seks fra Nublar. - Ja, god prat. Vi må stikke.
Kom. Jeg stoler ikke på dem.
- Den ansatte? - Jeg hørte dem.
- De ringte noen om oss. - De ringte om dinosauren.
Eller så prøver de å sinke oss.
Ben, kan du stoppe litt? Ingen forfølger oss, ok?
Ingen sporer mobilene,
og en bensinstasjon-ansatt vil ikke ta oss. Du må kutte ut.
Jeg vil det, men jeg klarer ikke.
Noen truet oss. Vi ble angrepet av raptorer.
Hvem vet hvor vi er trygge? Om vi vil være trygge igjen.
Du gjemmer bare hodet i sanden.
Akkurat som da hun døde.
Du har rett. Jeg gjemte meg.
Men ikke nå. Jeg er her med deg, ikke sant?
For til tross for hva jeg har sett, så stoler jeg på deg.
Kan du ikke stole på meg?
Hva gjør den?
Kvesser hornene.
Den sitter fast.
Vi må dra før den ødelegger hele bensinstasjonen.
Vil buskene lokke den vekk?
Du vet de ikke spiser ørkenbusker.
Har du en bedre idé?
- Det må være noe der inne. - Jeg prøver å holde den rolig.
Hei, kompis.
Det går bra. Vi hjelper deg.
Bare slapp av, så kommer vi oss gjennom dette sammen.
Darius. Ta imot.
Løkringer?
De hadde kun det.
Nydelige løkringer.
Nei, det går bra. Bare ro deg ned.
Hent en brannslukker!
Vi må skynde oss!
Takk. Jeg har aldri vært så redd noen gang.
Hvordan overlevde dere der ute?
Hvorfor var dere ikke redde hele tiden?
Vi var det. Man slutter aldri å være det.
Man må bare lære å ikke la frykten kontrollere en. Og vi hadde hverandre.
Vi bør nok dra, hva?
- Ja. - Så lett slipper dere ikke unna.
Dere må fylle opp forrådet med snacks. På huset.
Dere reddet tross alt livet mitt.
Og virksomheten.
Jeg tok visst feil om dem også.
Ikke drikk for mye. Da må vi stoppe hele tiden.
Jeg må på do én gang, og så får jeg høre det resten av livet.
Hjem til Sammy?
Hjem til Sammy.
Å, du fikk de gode sakene.
Tja. Rubinrep er fantastiske, men om du liker de dårligere lakstengene,
er det greit.
Har du smakt på dem?
Jøye meg. De er... Jøss, de er...
Jøye meg. Du vinner.
Jeg sa jo det.
Takk, Darius,
for at du ble med meg og holder meg jordnær.
Selvsagt. Vi må holde sammen.
- Jeg trodde dette var min forsoningsgave. - Sant.
Du våger ikke å spise den foran meg.
Nei. Først...
Tekst: Rune Kinn Anjum