‫שמי פרומתאוס.‬
‫חלקכם אולי שמעתם עליי. אל תדאגו אם לא.‬
‫כל שעליכם לדעת כרגע זה שאני אסיר.‬
‫למה?‬
‫כי אני יודע יותר מדי על אדם מסוים.‬
‫כאן הוא גר.‬
‫- הר אולימפוס -‬
‫כוח יכול להעניק דברים רבים לאדם…‬
‫אבל לא בהכרח טעם טוב.‬
‫תראו את ההליכה הזו.‬
‫מדהים.‬
‫בכל מקרה, שמו…‬
‫- זאוס -‬
‫- מלך האלים -‬
‫כן.‬
‫יום אולימפיה מבורך, בני תמותה.‬
‫היום הוא יום קדוש שבו אתם חולקים לי כבוד.‬
‫האם אתם עושים זאת היטב?‬
‫כן.‬
‫אתם עושים, אבל אתם לא צריכים.‬
‫הוא מנוול נעלה וחסר תקנה.‬
‫אבל אל תדאגו, קיימת תוכנית להפלתו.‬
‫התוכנית כוללת שלושה בני אנוש ונבואה.‬
‫בת האנוש הראשונה חיה כאן בכדור הארץ.‬
‫בכרתים, ליתר דיוק.‬
‫- יום אולימפיה מבורך -‬
‫- זאוס הגבר -‬
‫- יום אולימפיה שמח -‬
‫- יום אולימפיה שמח! -‬
‫- ברכות חמות מהרקליון -‬
‫- וילה תראקיה -‬
‫זוהי אורידיקה.‬
‫- רידי -‬
‫היא מעדיפה "רידי".‬
‫אין לה מושג לגבי התפקיד‬ ‫שהיא תמלא במפלתו של זאוס.‬
‫מה אני עושה, דניס?‬
‫מה לא בסדר איתי?‬
‫לא מזיז לך, אה?‬
‫כרגע יש דברים אחרים שמעסיקים אותה.‬
‫"עניינים שבלב", נראה לי שקוראים להם.‬
‫- גרנולה גאיה -‬
‫- עקבות אכילס - דגנים עם סיבים -‬
‫- קראנץ' ספרטני‬ ‫צעצוע בפנים -‬
‫לא מצליחה להחליט?‬
‫לא, האמת שזה לא בשבילי.‬
‫בעלי ביקש ממני סוג ספציפי,‬
‫אבל אני לא זוכרת מה הוא אמר.‬
‫לא הקשבתי לו.‬
‫זה רע?‬
‫אני בנאדם רע?‬
‫את בסדר.‬
‫אבל זה לא חיוך.‬
‫זאת צרחה.‬
‫מה?‬
‫זוהי הודעה ללקוחות.‬
‫קלשוני צעצוע כעת בחצי מחיר.‬
‫ברוכים הבאים לחגיגות יום אולימפיה בכרתים.‬
‫תחילה, קורבן האדם השנתי.‬
‫- טקס אולימפיה בארמון -‬
‫ורו.‬
‫בהמשך, אריאדנה…‬ ‫-סליחה? גברתי?‬
‫את רוצה גם את זה?‬
‫את הרימון?‬
‫כן, סליחה. תודה.‬
‫יום אולימפיה שמח.‬
‫בטח.‬
‫עזוב אותי, בבקשה! עזוב!‬
‫אז תפסיקי להיאבק.‬
‫עזוב אותי! תניח לי!‬
‫עזוב!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-היא גנבת.‬
‫כולם גנבים.‬
‫מה היא לקחה?‬ ‫-אוכל לחתולים.‬
‫כולם גונבים.‬
‫אפילו האלים גונבים. בעיקר האלים.‬ ‫הם גונבים את הנשמות שלנו.‬
‫אז עכשיו את מחללת את קדושת האלים.‬ ‫-שקרים!‬
‫שמע, זו אשמתי, אני אשלם.‬ ‫-ואף אחד לא רוצה לדעת!‬
‫למה אף אחד לא מקשיב?‬
‫אני אשלם על זה.‬ ‫-אף אחד לא מקשיב!‬
‫תודה.‬ ‫-כולה שלך.‬
‫את בסדר?‬
‫אף אחד לא מאמין לאף מילה שלי,‬ ‫אבל הכול מתגשם.‬
‫סיפרתי להם על הסוס.‬
‫סיפרתי להם על האנשים שמתחבאים בפנים.‬
‫סיפרתי להם.‬
‫היי!‬
‫גונבים את הנשמות שלנו.‬
‫מי את?‬
‫היום הוא היום.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫כל בוקר את חושבת, "אולי היום",‬ ‫ואת אף פעם לא עושה את זה.‬
‫אבל היום תעשי.‬
‫אעשה מה?‬
‫תעזבי אותו.‬
‫האהבה שלכם מתה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫"בבקשה, זאוס, השקה את היבולים שלנו."‬
‫"בבקשה, זאוס, עשה שירד גשם."‬
‫יום אולימפיה שמח!‬
‫על לא דבר.‬
‫מה…‬
‫אל תעשי את זה.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫- הרה -‬
‫- מלכת האלים -‬
‫- אשתו של זאוס -‬
‫- ואחותו -‬
‫תראי את זה. זה נראה לך אותו הדבר?‬
‫כן.‬
‫לא, תסתכלי על זה באמת. תסתכלי…‬
‫"הפיתול" הוא מבנה שמיימי.‬
‫כל עוד הוא זורם, זאוס ממשיך לשלוט.‬
‫חשבתי שראיתי הבהוב.‬
‫הוא נראה תקין לגמרי.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫נראה כמו תמיד?‬ ‫-כן.‬
‫הסתכלת טוב?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי. את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫ארוחת בוקר.‬
‫איפה הבן שלנו, דרך אגב?‬
‫הבן שלך? אין לי מושג.‬
‫- דיוניסוס -‬
‫- אל התענוגות, השיגעון -‬
‫- וטירוף החושים -‬
‫- פאנופאוס -‬
‫- אל הפלאפל -‬
‫אתה אוהב את העבודה שלך?‬
‫מאוד.‬
‫אני משועמם משלי.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫אני עובד אצל אבא שלי.‬ ‫אבל הוא לא מתייחס אליי ברצינות.‬
‫אני יכול לעשות יותר עם בני האנוש.‬ ‫-אה?‬
‫עם אנשים.‬
‫אני טוב איתם. אני אוהב אותם.‬
‫אני רק רוצה להיות מעורב יותר.‬
‫אני רוצה אחריות גדולה יותר.‬
‫אתה מתכוון שאתה רוצה לעבור למשאבי אנוש?‬
‫משאבי אנוש, בדיוק. כן.‬
‫אז תגיד לו איך אתה מרגיש.‬
‫כן, זה לא בדיוק עובד ככה איתו.‬
‫הוא לא טוב ברגשות.‬
‫שיט, אני צריך לקנות לו מתנה.‬
‫ליום ההולדת שלו?‬
‫כן, בערך. אבל מה להביא לו? יש לו הכול.‬
‫אתה יודע, הדבר המיוחד ביותר שבני נתן לי…‬
‫מה?‬
‫שעון.‬
‫כי זמן בצוותא הוא יקר.‬
‫זה יפהפה.‬
‫דיוניסוס הוא טיפוס חריג.‬
‫אמא שלו הייתה בת תמותה,‬ ‫אבל זאוס הפך אותו לאל מלא.‬
‫אה, הגעת.‬
‫ובכן, נהדר.‬
‫וזה הרגיז אנשים.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫למעשה, הרה הפכה את אמא של דיוניסוס לדבורה.‬
‫תרצה קצת דבש?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫בדיוק עומדים לחשוף מונומנט לכבודנו בכרתים.‬
‫אחרי החלק הזה.‬
‫אני מת על החלק הזה.‬
‫והנה היא, אגתה מהרקליון,‬
‫קורבן אדם מרצון שמוכנה למות בשם אולימפוס.‬
‫אגתה.‬
‫תודה לך, אגתה.‬
‫בן, תראה את הנעליים המכוערות של אגתה.‬
‫אה, כן. אבא, קניתי לך מתנה.‬
‫באמת?‬
‫מה?‬
‫וואו.‬
‫ילד יקר שלי.‬
‫כן.‬ ‫-תפתח!‬
‫אה, זה שעון.‬
‫כן, כי זמן בצוותא הוא יקר.‬
‫יפה אמרת.‬
‫כן, אבל כבר יש לי שעון,‬
‫וזה שעון מידידנו הטוב הרקולס.‬
‫אתה יודע, הוא מעין קמע, למזל.‬
‫אבל השעון הזה הוא ממני, אבא.‬
‫אז למה שלא תנסה לענוד אותו?‬
‫לענוד אותו?‬ ‫-כן, תענוד אותו.‬
‫אוקיי.‬
‫כן.‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫מצטער.‬
‫נער כדורים?‬
‫תוכל להניח את זה בזהירות רבה‬
‫ליד החזיר המרהיב הזה ששלחו מאתונה?‬
‫אל תהיה מדוכדך.‬
‫זהו זה.‬
‫היי.‬
‫אל תעשה את זה עם הכיסא.‬
‫תפסיק.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫כן, ספר לי.‬
‫משעמם לי.‬
‫חכה. רואה את הנשיא מינוס?‬
‫אזרחי כרתים, יום אולימפיה מבורך…‬
‫הוא ליצן.‬
‫יודע?‬
‫לא, אבא. אני רציני. אני רוצה קידום.‬
‫הפוך אותי לאל האהבה, או המלחמה, החוכמה.‬
‫משהו רציני. משהו אמיתי עם השפעה.‬
‫מה?‬
‫דיוניסוס, זה לא נורא להיות במשקל קל.‬
‫לכל אחד יש את מקומו.‬
‫תמצצי זין.‬ ‫-היי.‬
‫אל תגיד לאמא שלך למצוץ זין.‬
‫היא לא אמא שלי.‬
‫תתנצל.‬
‫לא.‬
‫תתנצל.‬
‫סליחה.‬
‫סלחתי.‬
‫אני מרים ידיים.‬
‫אל תהיה פרחח. שב.‬
‫נסה להיות קצת נחמד.‬
‫זה כתוב לך בשם, "דיו-נייס-וס".‬
‫תראי כמה זה פורמלי. זה ממש אירוע מקסים.‬
‫את יודעת, אני חייב לומר‬ ‫שאני מתרגש לצפות בזה, זה ממש מתוק.‬
‫היי.‬
‫לא פלא שאני הילד היחיד שבא לבקר.‬
‫הוא כזו אכזבה.‬
‫לא…‬
‫איפה טעיתי איתו?‬ ‫-יקירי, לא טעית.‬
‫טעיתי, כי הוא צודק.‬ ‫אף אחד מהם לא בא הביתה.‬
‫יקירי, יש לך אותי.‬
‫…כי אתם יודעים שהעבודה למענם‬ ‫אף פעם אינה לשווא.‬
‫הנה זה בא. אוקיי.‬
‫…היום נפל בחלקי הכבוד‬ ‫לחשוף מונומנט המוקדש לאלים שלנו.‬
‫קדימה. תראו לי.‬
‫יום אולימפיה מבורך.‬
‫תנו לי את זה!‬
‫- שהאלים יזדיינו -‬
‫מה זה?‬
‫מי עשה את זה?‬
‫זאוס…‬
‫מי עשה את זה?‬
‫זה לא מה שאני חושב שזה, נכון?‬
‫זה חרא?‬ ‫-מי חילל את קדושת האלים?‬
‫מי קרא תגר על משפחתי?‬ ‫-"שהאלים יזדיינו"?‬
‫זאוס…‬
‫"שהאלים יזדיינו"?‬
‫זה חילול הקודש.‬ ‫-זאוס, תירגע.‬
‫בני אנוש, לא היום.‬
‫ביום הזה?‬ ‫-זאוס…‬
‫הו, לא.‬
‫לא.‬
‫אני אמחה את המזדיינים האלה‬ ‫מעל פני האדמה המזדיינת…‬
‫לא, אתה לא.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫כוח משמעו האצלה.‬
‫אלה רק כמה כופרים. זה לא לכבודך.‬
‫פשוט תקרא לפוסידון.‬
‫אני עצמי…‬ ‫-לא.‬
‫זאוס, אתה מלך האלים!‬
‫אתה מלך האלים.‬
‫בני האנוש לא מאיימים עליך.‬
‫- התחדשות -‬
‫- אורפאוס‬ ‫מוזה -‬
‫- מוזה‬ ‫אלבום חדש - אורפאוס -‬
‫"חיים מרים לאדם…"‬
‫היי.‬
‫את בסדר?‬
‫טוב, אתה רוצה את החדשות הטובות‬ ‫או את החדשות הרעות?‬
‫תמיד את הרעות.‬
‫אני חושבת שקניתי את דגני הבוקר הלא נכונים.‬
‫אבל…‬
‫מה?‬
‫החדשות הטובות הן…‬
‫שהדגנים האלה באים עם צעצוע.‬
‫אוקיי, זה באמת טוב.‬
‫טוב מאוד.‬
‫איזה שיר ניגנת עכשיו?‬
‫למה? אהבת אותו?‬
‫כי אני חושב שהוא הרדים את דניס.‬
‫דניס.‬
‫איפה דניס?‬
‫אני אפתח איתו בארמון‬
‫אם הם ינקו בזמן את החרא מהמונומנט.‬
‫מה?‬ ‫-לא ראית חדשות?‬
‫המונומנט בארמון.‬
‫אה, נכון. כן, ראיתי.‬
‫אומרים שאלה היו הטרויאנים.‬
‫כל הכבוד להם.‬ ‫-כן.‬
‫בכל מקרה, התגעגעתי אלייך נורא הבוקר.‬
‫אני לא אוהב כשאת לא כאן.‬
‫איך הוא נקרא?‬
‫השיר?‬
‫מה קורה, חבר?‬
‫השיר, אורפאוס?‬
‫"אורידיקה."‬
‫מה?‬
‫השם שלי? אני כבר…‬
‫הצטלמתי לכרזה, אני…‬
‫חשבתי שאהבת את הכרזה.‬
‫שיט, את לא אוהבת אותה?‬
‫לא, אני…‬
‫זה פשוט…‬
‫מה?‬
‫לא יודעת.‬ ‫אתה לא יכול פשוט לאהוב אותי בשקט?‬
‫טוב…‬
‫לא.‬
‫זה כל כך נורא?‬
‫לא.‬
‫רידי?‬
‫רידי…‬
‫מה קרה?‬
‫אין בדידות שדומה‬
‫לבדידות שחשים עם מישהו‬ ‫שלא מאוהבים בו יותר.‬
‫בעיקר כשאותו אדם עדיין לא יודע זאת.‬
‫היום הוא היום.‬
‫רידי לא רוצה שזה יהיה היום.‬
‫היא לא אמיצה מספיק.‬
‫עדיין לא, בכל אופן.‬
‫שיט.‬
‫היי. כן, מצטער.‬
‫חמש דקות.‬
‫מצטער.‬
‫אופס.‬
‫לך.‬
‫שלום?‬
‫שלום? אני יודעת שאתה רואה אותי עומדת כאן.‬
‫מצטער, קאלי.‬ ‫-פתח את הדלת.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-תודה. אלוהים.‬
‫כשאתה מאחר אני נתקפת באסתמה שלי.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫היי, קאל.‬ ‫-היי. מכונית באה לאסוף אותך.‬
‫אני אגיע במונית.‬ ‫-מה?‬
‫מונית?‬ ‫-כן. זוכר אותן?‬
‫לא, כבר הזמנתי לך.‬
‫סליחה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫את תהיי שם, נכון?‬
‫מה?‬ ‫-הלילה.‬
‫כן, כמובן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אה, כן, אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך גם. בוא נלך. זה נפלא.‬
‫אז אתה לובש שחור?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אני אוהב את זה.‬
‫קדימה, זאוס.‬
‫היא צודקת.‬
‫אתה מלך האלים.‬
‫מלך האלים.‬
‫מלך…‬
‫האלים המחור…‬
‫מה…‬
‫מה זה לעזאזל?‬
‫וכך זה מתחיל.‬
‫- פרומתאוס -‬
‫זה אני, דרך אגב.‬
‫היי.‬
‫אני אהוב?‬
‫הוא שואל את הבנאדם‬ ‫שהוא דאג שעיט ינקר לו בכבד מדי יום.‬
‫אם אתה מה?‬
‫האם אני אהוב?‬
‫אנשים אוהבים אותי?‬
‫או שהם לא ממש מחבבים אותי?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה זוכר איך בימי אולימפיה הקודמים‬ ‫נהגנו לעשות על האש?‬
‫כל החבורה. כולנו רקדנו סביב הפיתול.‬
‫כן.‬ ‫-הילדים היו מרימים כוסית ומברכים.‬
‫הרה ואני ביצענו משגל שמיימי‬ ‫לאור הירח, ויצרנו זיכרונות.‬
‫בכל שנה ושנה.‬
‫מה…‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫בחייך.‬
‫בחייך. הנבואה הזו…‬
‫זאוס…‬
‫אני חושב שהיא מתגשמת.‬
‫זה קורה.‬
‫תקרא.‬
‫אני יודע מה כתוב.‬
‫אמרתי שתקרא.‬
‫בבקשה.‬
‫"קמט מופיע, סדר דועך,‬ ‫משפחה מתפוררת וכאוס מוֹל‬‫ֵ‬‫ךְ."‬
‫"קמט מופיע."‬
‫רואה את זה?‬
‫רואה את הקמט הזה כאן?‬
‫הקמט האנכי הזה? לא.‬
‫זה הקמט מהנבואה.‬
‫כרגע גיליתי אותו.‬
‫אני אמור להיות בן אלמוות.‬
‫מה זה?‬
‫זקנה?‬
‫זאוס…‬ ‫-מה הלאה, ירידה בצפיפות העצם?‬
‫נסיגת חניכיים? תרופות נגד עצירות?‬
‫"הסדר דועך", זה מה שכתוב.‬
‫ידידי, אני דועך.‬
‫כך בני האנוש מתנהגים‬ ‫ומחללים את קדושת האלים.‬
‫הם כרגע חיללו את המונומנט שלי.‬
‫הם רוצים להפיל אותי מהשלטון.‬ ‫יודע מה ראיתי הבוקר בפיתול?‬
‫מה?‬
‫הבהוב.‬
‫קרעתי את התחת עבור המשפחה הזו‬ ‫במשך יותר מדי שנים‬
‫כדי לשבת ולצפות בה מתפוררת.‬
‫פרומתאוס, היית שם, אתה יודע.‬
‫ראית מה הייתי צריך לעבור עם אבא שלי.‬
‫הפסיכופת המזוין הזה.‬
‫כן.‬
‫האם אני אמור לא לחשוש שכל הדבר הזה שבניתי,‬
‫עלול להתפורר? שהוא עלול להישמד?‬
‫בבקשה תגיד משהו.‬
‫משהו.‬ ‫-זאוס, בחייך.‬
‫אתה מלך האלים. שום דבר לא יכול לפגוע בך.‬
‫הנבואה לא יכולה להתגשם.‬ ‫נבואות מיועדות לבני האנוש.‬
‫וזה לא קמט חדש.‬
‫הפיתול לא מהבהב.‬
‫המונומנט זה בגלל שפוסידון עצלן כרגיל‬ ‫ולא משליט סדר בעיר שלו.‬
‫לא ניתן להשמיד אותך.‬
‫תודה לך.‬
‫תודה, חבר יקר.‬
‫על לא דבר.‬
‫זקן משוגע.‬
‫אבל אני אוהב אותו.‬
‫הוא החבר היחיד שיש לי בעולם.‬
‫דבר מדהים.‬
‫אוקיי.‬
‫אני משקר לזאוס.‬
‫הנבואה כן יכולה להתגשם.‬
‫בהחלט ניתן להשמיד אותו.‬
‫- לא מבין את הנבואה שלך? התקשר -‬
‫ואם אנשים מסוימים יפקחו עיניים,‬ ‫זה גם יקרה.‬
‫"משקל קל"? איך אני במשקל קל?‬ ‫איך זה במשקל קל?‬
‫כל מי שיימצא מסתיר‬ ‫את שבעת הטרויאנים, ייעצר.‬
‫הם טרוריסטים וכופרים.‬
‫שהאלים יזדיינו!‬
‫איזה זין…‬
‫תישאר למטה!‬
‫חלאה טרויאנית!‬
‫יש לך סיגריות?‬ ‫-הפסקתי לעשן.‬
‫יפה לך.‬ ‫-וגם אתה צריך.‬
‫אני אפסיק.‬
‫אתה יודע, הלכתי למפגשים במקדש.‬
‫אולי יש לי עלון…‬
‫כבר חוזר.‬ ‫…איפשהו בשבילך. מה?‬
‫היי!‬ ‫-אל תלכי לשום מקום.‬
‫משוגע. בנאדם משוגע.‬
‫חפיסה של 20, בבקשה.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי!‬
‫זה אתה, נכון?‬
‫אולי?‬
‫אוי, שיט.‬
‫שיט!‬
‫תחתום לי על הראש?‬
‫כן. בטח.‬
‫- אורפאוס -‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך גם.‬
‫היי! בוא הנה!‬
‫זה אורפאוס!‬
‫אורפאוס המזוין!‬
‫החיים טובים, אה?‬
‫כן.‬
‫הוא יכול להיות אכזרי,‬ ‫הפער הזה בין התפיסה למציאות.‬
‫- מופע אולימפיה‬ ‫אורפאוס -‬
‫- שיחה מקאלי -‬
‫תוכל לעצור כאן, בבקשה?‬
‫אה, בהצלחה. אני מעריצה גדולה.‬
‫זו ארי. זכרו אותה. היא חשובה. נחזור אליה.‬
‫תודה.‬
‫הוא לא סומך עליי, הוא לא מעריך אותי.‬
‫בזה הכול מסתכם.‬
‫אני אראה לו למה אני מסוגל.‬
‫מה שמך?‬
‫ג'וליוס.‬
‫רוצה עצה, ג'וליוס?‬
‫בטח.‬
‫תמצא מטרה למען עצמך, לא למען אבא שלך.‬
‫קח.‬
‫היי. חמש דקות.‬
‫רידי הגיעה?‬
‫אני צריך אותה כאן, קאלי.‬ ‫-כן, היא כרגע הגיעה.‬
‫כן.‬
‫תוכל לחכות כאן? זה לא ייקח הרבה זמן.‬ ‫-אעשה סיבוב.‬
‫- הרה -‬
‫סליחה?‬
‫כן?‬
‫אני מבקשת לבצע גילוי אצל הטקיטה.‬
‫עכשיו?‬
‫כן. עכשיו.‬
‫בני האנוש מבקרים אצל טקיטות כדי לגלות להן‬ ‫את מחשבותיהם ורגשותיהם האפלים ביותר,‬
‫מבלי לדעת שהרה שומרת את וידוייהם.‬
‫הם מעניקים לה כוח.‬
‫סלחי לי, שוב בגדתי.‬
‫מה יש לי?‬
‫והם ממלאים את הריק שבליבה.‬
‫שנאתי אותו, תמיד שנאתי אותו, עוד מההתחלה.‬
‫הביטי, הטקיטה.‬
‫שיחת האילמים תעניק לך נחמה.‬
‫האלה הרה תנחם אותך בכאבך האנושי.‬
‫ורו.‬
‫היי, אמא.‬
‫- אבטחה -‬
‫מה שלומך?‬
‫יום אולימפיה מבורך,‬ ‫מי ייתן שנתמסר לאלים ונכבד אותם.‬
‫ורו!‬
‫באופן מעורר מחלוקת,‬ ‫אני מתחיל במשהו חדש לגמרי.‬
‫שיר שמוקדש לאישה שמשלימה אותי.‬
‫שמצילה אותי, שוב ושוב.‬
‫היא שונאת שאני אומר את זה, אבל זה נכון.‬
‫היא כאן איפה שהוא.‬
‫רידי!‬
‫אני אוהב אותך בכל ליבי.‬
‫אני לא אוהבת את אורפאוס יותר.‬
‫אני אמורה, אבל…‬
‫אני לא.‬
‫אני כבר לא אני עצמי.‬ ‫אני שלו. אשתו. המוזה שלו.‬
‫אני צריכה לעזוב אותו.‬
‫אבל אני לא מסוגלת.‬
‫יודעת למה?‬
‫בגללך.‬
‫את יודעת, אני…‬
‫נהגתי לחשוב שתשני את דעתך.‬
‫כשהייתי קטנה, התפללתי.‬
‫התפללתי להרה שתחזיר לי אותך.‬
‫זה לקח לי, מה,‬
‫עשר שנים כדי להבין שלעולם לא תחזרי הביתה.‬
‫התגעגעת אליי לפעמים?‬
‫כן?‬
‫בבקשה, את יכולה לומר לי מה לעשות?‬
‫בבקשה.‬
‫אני מכירה את הנבואה שלי, אמא.‬
‫אני לא רוצה את זה. אני רוצה את עזרתך.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬
‫זה לא מעניין אותם, את יודעת, את האלים.‬
‫את ויתרת עליי למענם.‬
‫עקרת את הלשון שלך למענם,‬ ‫ואת לא מעניינת אותם.‬
‫הם לא שמים קצוץ על אף אחד מאיתנו.‬
‫אז אני אומרת שיילכו להזדיין.‬
‫שמעת אותי?‬
‫אני קוראת עליהם תגר.‬ ‫אני קוראת תגר על האלים.‬
‫אוי, תשתקי.‬
‫ביי, אמא.‬
‫"כל שעה, כל רגע כואב‬
‫"אנו בדרך, בדרך לאספודל‬
‫"יד ביד, משכי אותי דרך הנהר‬
‫"אני‬
‫"פה מול פה, כאילו היינו ריאה מול ריאה‬
‫"האם זה קצת יותר מדי‬ ‫לנשום את האוויר מריאותייך?‬
‫"האם זה קצת יותר מדי‬ ‫תחת משקל האהבה הזו?‬
‫"אבל אני‬
‫"אני רוצה לנשום כל נשימה שלך‬
‫"להיות האמת והאגדה‬
‫"בימים ובלילות‬ ‫בחיים של מרירות‬
‫"הו, אני‬
‫"כי את חיי ומותי‬
‫"את מלחינה את המוזיקה שבראשי‬
‫"בימים ובלילות‬ ‫בחיים של מרירות‬
‫"באש וברגעים הפרועים ביותר‬
‫"אתעטף במחשבות עלייך‬
‫"האם זה קצת קשה‬ ‫תחת משקל האהבה הזו?‬
‫"האם זה קצת יותר מדי‬ ‫לנשום את האוויר מריאותייך?‬
‫"אבל אני‬
‫"רוצה לנשום כל נשימה שלך‬
‫"להיות האמת והאגדה‬
‫"בימים ובלילות‬ ‫בחיים של מרירות‬
‫"הו, אני‬
‫"כי את חיי ומותי‬
‫"את מלחינה את המוזיקה שבראשי‬
‫"בימים ובלילות‬ ‫בחיים של מרירות"‬
‫היי!‬
‫אמרתי לך שתעזבי אותו היום.‬
‫תעזבי את כולם היום.‬
‫- קמט מופיע, סדר דועך‬ ‫משפחה מתפוררת וכאוס מולך -‬
‫דבר אחד שעליכם לדעת על נבואות…‬
‫- קמט מופיע, סדר דועך‬ ‫משפחה מתפוררת וכאוס מולך -‬
‫אין שתי נבואות זהות.‬
‫לכאורה.‬
‫"קמט מופיע…"‬
‫הנה הוא.‬
‫הנה הוא לא.‬
‫זין.‬
‫אני…‬
‫מצטער.‬
‫אני…‬
‫האדס, אדון המוות, אנו מציעים לך קמע זה…‬
‫זין!‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אתה מוכן? בבקשה.‬
‫האדס, אדון המוות,‬ ‫אנו מציעים לך את בת תמותה זו, אורידיקה.‬
‫קבל את המטבע שלה והענק לה מעבר בטוח‬ ‫דרך "המסגרת".‬
‫ברך את התמרתה רבת הפאר,‬
‫ההתחדשות של כל נשמות האדם.‬
‫מי ייתן שהתחדשותה של אורידיקה תהיה מפוארת.‬
‫בשם אולימפוס, אנו נושאים תפילה.‬
‫ורו.‬
‫דיוניסוס מצא את המטרה שלו.‬
‫לעזור לאורפאוס.‬
‫אורפאוס יעשה הכול כדי להחזיר את אורידיקה.‬
‫הכול.‬
‫החדשות הטובות הן‬ ‫שהדגנים האלה באים עם צעצוע.‬
‫אני רוצה אקדח.‬
‫אוקיי, רידי.‬
‫אני…‬
‫אני בא להיות איתך.‬
‫היי!‬
‫זין!‬
‫אוי אלוהים.‬
‫זין.‬
‫לא…‬
‫לא!‬
‫למה עשית את זה, בנאדם?‬
‫החרא הזה שורף!‬
‫אני…‬
‫מצטער.‬
‫למה עשית את זה? למה ירית בי?‬
‫לא התכוונתי.‬
‫מה אם אומר לך‬ ‫שתוכל לראות שוב את אשתך בלי למות?‬
‫יש דרך.‬
‫מי אתה?‬
‫ולמה אתה לא מדמם?‬
‫אלים לא מדממים.‬
‫דבר נוסף שעליי לומר לכם על נבואות‬
‫הוא שרק בני אנוש מקבלים אותן.‬
‫זאוס לא היה תמיד אל.‬
‫הוא לא ברא אתכם.‬
‫הוא היה פעם אחד מכם.‬
‫ולכן אתם יכולים להשמיד אותו.‬
‫חיכיתי אלפי שנים‬
‫לכך שהאנשים הנכונים‬ ‫יהיו במקום הנכון ובזמן הנכון.‬
‫זו ההזדמנות היחידה שלנו.‬
‫קמט מופיע, סדר דועך…‬
‫משפחה מתפוררת…‬
‫וכאוס מולך.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬