Zovem se Prometej.
Neki su možda čuli za mene. Ako niste, bez brige.
Zasad je dovoljno da znate da sam ja zarobljenik.
Zašto?
Zato što o jednom pojedincu znam previše.
A taj živi ovdje.
PLANINA OLIMP
Moć čovjeku može donijeti svašta.
Ali dobar ukus rijetko kad.
Gle taj hod.
Čudo jedno.
Uglavnom, on se zove…
KRALJ BOGOVA
Blagoslovljena Olimpija. Smrtnici.
Danas je blagdan kad štujete mene.
Činite li to valjano?
Da.
Istina, ali ne biste trebali.
On je gnjida kakve nema.
Ali bez brige, postoji plan za njegovo svrgavanje.
Plan obuhvaća troje ljudskih bića i proročanstvo.
Prvo ljudsko biće živi ovdje, na Zemlji.
Točnije, na Kreti.
BLAGOSLOVLJENA OLIMPIJA
ZEUS JE MOJ ZEMO
SRETNA OLIMPIJA
SRETNA OLIMPIJA!
POZDRAVI IZ HERAKLIONA
VILA TRAKIJA
Ovo je Euridika.
RIDI
Ridi joj je draže.
Nema pojma o ulozi koja joj je namijenjena u rušenju Zeusa.
Što to radim, Dennise?
Koji mi je vrag?
Boli tebe đon.
Druge nju misli sad zaokupljaju.
„Ljubavne brige”, tako ih vi zovete.
GEJINA GRANOLA
AHILOVE PETE, ŽITNA VLAKNA
SPARTANSKI HRSKAVCI - S IGRAČKOM
Neodlučni ste?
Nije to. Ne tražim za sebe.
Muž me zamolio za nešto konkretno.
Ali ne mogu se sjetiti što je rekao.
Nisam ga slušala.
Je li to… loše?
Jesam li ja loš čovjek?
Ma dobri ste.
Ali to nije osmijeh.
To je vrisak.
Molim?
Obavijest za kupce.
Igračke trozupci sniženi su za 50 %.
Dobro došli na proslavu Olimpije na Kreti.
Prvo, ovogodišnja ljudska žrtva.
Vero.
-Arijadna će poslije… -Oprostite. I to ćete uzeti?
Nar?
Da, oprostite. Hvala.
Sretna vam Olimpija.
Aha.
-Pustite me! -Onda se nemoj opirati!
Pusti me!
Puštaj!
-Što to radite? -Lopuža je.
Svi su lopuže.
-Što je ukrala? -Mačju hranu.
Svi kradu.
Kradu čak i bogovi, oni pogotovo. Kradu naše duše.
-Sad još i bogohuliš. -Laži!
-Ja sam kriva, platit ću. -Briga vas!
Zašto nitko neće slušati?
-Ja ću platiti. -Nitko me ne sluša!
-Hvala. -Sretno vam bilo.
Dobro ste?
Nitko mi ne vjeruje, ali sve se ostvari.
Rekla sam im za konja.
Rekla sam im da su se unutra sakrili ljudi.
Rekla sam im!
Kradu nam duše.
Tko ste vi?
To će biti danas.
Kako to mislite?
Svako jutro pomislite: „Možda danas”, a nikada to ne učinite.
Ali danas hoćete.
Što ću?
Ostavit ćete ga.
Umrla vam je ljubav.
Što je ovo?
„Molimo te, Zeuse, zalij nam usjeve.”
„Molimo te, Zeuse, daj da padne kiša.”
Sretna Olimpija!
Nema na čemu!
Koji je sad…
-Daj nemoj! -Što to radiš?
KRALJICA BOGOVA
ZEUSOVA ŽENA
I SESTRA
Gle ovo.
Izgleda li isto?
Pa da.
Dobro pogledaj, daj…
Meandar je božanska tvorevina.
Dok god teče, Zeus je na vlasti.
Kao da je malo preskočilo.
Izgleda potpuno normalno.
-Sigurno? -Da.
-Kao i obično? -Da.
-Promotrila si? -Jesam.
-Sigurno? -Da.
Doručak.
A gdje nam je sin?
Tvoj sin? Pojma nemam.
DIONIZ
BOG UŽIVANJA, LUDILA I POMAME
PANOPEJ
FATALNI FALAFEL
Voliš svoj posao?
Itekako!
-Meni je moj dojadio. -A što radiš?
Za svog tatu. Ali ne shvaća me ozbiljno.
-Premalo radim s ljudskim bićima. -Ha?
Narodom.
Leže mi, sviđaju mi se.
Htio bih se više angažirati.
Hoću veću odgovornost.
Prešao bi u kadrovsku?
Kadrovska, točno! To!
Pa reci mu što ti je na duši.
To kod njega baš i ne prolazi.
Nije emocionalan tip.
-Sranje! Trebam dar za njega. -Rođendan mu je?
Tako nekako. Ali što da mu kupim? Ima sve.
Najljepši dar koji sam dobio od sina bio je…
Što?
Sat.
Zajedničko je vrijeme dragocjeno.
Predivno.
Dioniz je čudan svat.
Majka mu je bila smrtnica, ali Zeus ga je pretvorio u pravog boga.
Stigao si!
Odlično!
Neke je to naživciralo.
Dobar dan.
Štoviše, Hera je Dionizovu majku pretvorila u pčelu.
Hoćeš meda?
Ekipa.
Na Kreti se spremaju otkriti spomenik posvećen nama.
Kad ovo prođe.
Obožavam ovaj dio!
Ovo je Agata iz Herakliona.
Dobrovoljna ljudska žrtva, spremna umrijeti radi Olimpa.
Agata.
Hvala ti, Agata.
Daj gle ove Agatine ružne cipele.
Baš. Tata…
Kupio sam ti dar.
A da?
Ma molim?
Ajoj!
Baš si drag.
-Dragi… -Otvori!
A, sat.
Da, zajedničko je vrijeme dragocjeno.
Lijepo.
Ali ja ti već imam sat.
Ovaj je od našeg frenda Herakla.
Dođe mi nešto kao talisman. Donosi mi sreću.
E pa ovaj je od mene, tata.
Daj ga isprobaj.
-Da ga isprobam? -Da, hajde.
Pa dobro.
Da.
-Ne. -Ne?
A-a.
Žao mi je.
Skupljaču lopti?
Jako oprezno ovo stavi
kraj one predivne svinje koja je sad stigla iz Atene.
Ne duri se.
Tako treba!
Hej!
Ne ljuljaj se na stolici.
Nemoj.
Moramo razgovarati.
Aha, slušam.
Dosadno mi je.
Stani. Vidiš predsjednika Minosa?
Građani Krete, blagoslovljena Olimpija.
Mamlaz je.
Shvaćaš?
Ne, tata, ozbiljno ti kažem. Hoću promaknuće.
Postavi me za boga ljubavi. Ili rata, mudrosti.
Nečeg ozbiljnog. Konkretnog, s utjecajem.
Ma što je?
Dionize, pa to što si ti niži rang nije ništa loše.
Svatko ima svoj fah.
-Puši kurac. -Hej!
Ne govori majci da puši kurac.
Nije mi ona majka.
Ispričaj se.
Neću.
Ispričaj se.
Oprosti.
Oprošteno.
Odustajem.
Ne izvodi. Sjedni.
I ponašaj se pristojno.
Obuzdaj te svoje dio-niske strasti.
Pa ovo je stvarno svečano. Krasno. Krasna svečanost, svake godine.
Moram priznati da me ganulo. Baš dirljivo.
Zato ti druga djeca i ne dolaze.
Razočarao me.
Ne…
-Gdje sam pogriješio? -Mili, nisi.
Jesam, dobro kaže. Nitko od njih ne dolazi doma.
Mili, imaš mene.
…njihov trud nikad nije uzaludan.
Evo ga! To!
Čast mi je danas otkriti spomenik posvećen našim bogovima.
Da vidim!
Blagoslovljena Olimpija.
Da vidim ja to!
JEBEŠ BOGOVE
Što je to?
Tko je to učinio?
Zeuse…
Tko je to učinio?
Nije to valjda ono što mislim?
-Je li to govno? -Tko se ogriješio o bogove?
-Tko prkosi mojoj obitelji? -„Jebeš bogove?”
Zeuse…
„Jebeš bogove?”
-Bogohuljenje. -Smiri se.
Čovječe, ne danas.
-Na današnji dan? -Zeuse…
A, ne!
Ni govora!
Izbrisat ću te šupke s lica Zemlje…
Nećeš.
Razgovarali smo o tome.
Moć podrazumijeva delegiranje.
Ovo je šačica bogohulnika, to je tebi ispod časti.
Lijepo nazovi Posejdona.
-Osobno ću… -Ne.
Zeuse, ti si kralj bogova!
Ti si kralj bogova.
Ljudska bića tebi nisu prijetnja.
PREPOROD
ORFEJEV NOVI ALBUM MUZA
ORFEJ IMA NOVI ALBUM MUZA
U gorčini života…
Dobro si?
Želiš li čuti dobru ili lošu vijest?
Uvijek lošu.
Kupila sam krive pahuljice.
Ali…
-Što? -Dobro je to što…
u ovima dobiješ igračku.
To je zbilja dobro.
Odlično!
Koju si to pjesmu sad svirao?
Sviđa ti se?
Mislim da je uspavala Dennisa.
Dennis. Gdje je on?
Time ću otvoriti koncert.
Ako stignu oprati govno sa spomenika.
-Što? -Nisi vidjela vijesti?
Spomenik u palači.
Aha. Vidjela sam, da.
Navodno su to bili Trojanci.
-Svaka čast. -Aha.
Jutros si mi baš falila.
Ne volim kada te nema.
Kako se zove?
Pjesma?
Kako si, mali?
Pjesma, Orfeje?
„Euridika.”
Ma što je?
Moje ime? Već sam…
-Na plakatu sam. -Mislio sam da ti se sviđa.
Ne sviđa ti se?
Nije to…
Stvar je u…
Čemu?
Ne znam, zar me ne možeš…
voljeti u tišini?
Pa…
Ne.
Zar je to tako strašno?
Nije.
Ridi?
Ridi…
Što te muči?
Nema gore usamljenosti nego kad si s nekim u koga više nisi zaljubljen.
Pogotovo kada taj to još ne zna.
Danas je taj dan.
Ridi ne želi da to bude taj dan.
Nema hrabrosti.
Bar ne još.
Sranje!
Bok. Da, oprosti.
Za pet minuta.
Oprosti.
Zeznuo sam.
Ma idi!
Ima li koga?
Znam da me vidiš kako tu stojim.
-Oprosti, Calli. -Otvori.
-Uđi. -Hvala! Bože mili!
-Proradi mi astma kad kasniš. -Volim te.
-Bok, Cal. -Po tebe dolazi auto.
-Uzet ću taksi. -Molim?
-Taksi? -Zaboravio si što je to?
Ne, već sam ga rezervirala.
-Žao mi je. -Nema veze.
Doći ćeš, je li tako?
-Molim? -Večeras.
-Naravno da hoću. -Dobro.
E da. Volim te.
I ja te volim. Idemo sad. Krasno.
-Nosimo crno? -Da.
-Dobro. -Pa sviđa mi se.
Hajde, Zeuse.
Ima pravo.
Ti si kralj bogova.
Kralj bogova.
Kralj…
vražjih…
Koji je…
Koji je ovo kurac?
Koji je to kurac?
Eto, počinje.
PROMETEJ
Inače, to sam vam ja.
Uh! Bok.
Jesam li simpatičan?
Pita mene kojeg je ostavio da mu orao svaki dan kljuca jetra.
Jesi li što?
Jesam li simpatičan?
Simpatiziraju li me ljudi? Zar mi nisu nakloni?
Ma o čemu ti to?
Sjećaš se kako smo prije uvijek roštiljali kad se slavila Olimpija?
Cijela ekipa. Svi smo plesali oko Meandra.
-Da. -Djeca su držala divne zdravice.
Hera i ja u božanskom spolnom činu,
okupani mjesečinom, antologijski.
Svake godine.
Otkud sad…
Vidiš ovo?
Ma joj!
Daj. To proročanstvo…
-Zeuse… -Mislim da se ostvaruje.
Počelo je.
Pročitaj.
Znam što piše.
Ma čitaj.
Molim te.
„Eto crte, poredak se raspade, obitelj se uruši, kaos nastade.”
„Eto crte.”
Vidiš ovo?
Vidiš ovu ovdje boru?
Ovu okomitu? Nemoj.
To je ta crta!
Maloprije sam je uočio. Ja sam kao navodno besmrtan.
A što je ovo? Starenje?
-Zeuse… -Sad će mi opasti i gustoća kostiju?
Povući će mi se desni? Morat ću jesti suhe šljive?
„Poredak se raspade”, tako piše.
Prijatelju, raspadam se.
Ljudi se ponašaju kao da je tako. Bogohule.
Upravo su oskvrnuli moj spomenik.
Hoće me svrgnuti. Znaš što je jutros bilo s Meandrom?
Što?
Preskočio je.
Predugo sam ja krv pišao za ovu obitelj
da bih sad gledao kako propada.
Prometeju, bio si ondje!
Vidio si što sam proživljavao s ocem!
Tim jebenim manijakom!
Aha.
Zar se ne bih trebao uzrujati
ako se sve ono što sam gradio može razbiti i uništiti?
Daj reci nešto, molim te!
-Nešto! -Zeuse.
Ma što ti je?
Ti si kralj bogova. Ništa ti ne može nauditi.
Proročanstvo se neće ostvariti. Njih dobivaju ljudi.
A to nije nova bora.
Meandar ne preskače.
Spomenik je dokaz da je Posejdon lijen, kao i obično, i da ne pazi na red u gradu.
Tebe je nemoguće uništiti.
Hvala ti.
-Hvala, prijatelju dragi. -Nema na čemu.
Prdonja stari pokvareni.
Ali volim ga.
On mi je jedini prijatelj.
Pa sad ti reci.
Dobro!
Lažem Zeusu.
Proročanstvo se može ostvariti.
Moguće je njega uništiti, kako ne.
NE RAZUMIJEŠ PROROČANSTVO? NAZOVI
A ako neki napokon progledaju, i uništit će ga.
Po čemu sam ja to niži rang? Ovo je niži rang?
Privest ćemo sve koji skrivaju Trojansku sedmorku.
Oni su teroristi i bogohulnici.
Jebeš bogove!
Koji vam je?!
Ne diži se!
Smeće trojansko!
-Imaš cigarete? -Prestala sam.
-Bravo. -I ti bi trebao.
I hoću!
Bila sam na terapiji u hramu.
Možda imam letak…
-Evo me odmah. -Za tebe. Ha?
Nemoj nikamo otići.
Luđak. Lud čovjek.
Kutiju Boreja.
U redu je.
To si ti, je li tako?
Možda?
Pa jebote!
Jebote!
Autogram na glavu?
Ma može.
ORFEJ
Volim te.
I ja tebe volim.
Ovamo dođi!
To je Orfej!
Orfej, jebote!
Život je lijep, ha?
Aha.
Zna to biti okrutno, taj jaz između predodžbe i stvarnosti.
KONCERT NA DAN OLIMPIJE - ORFEJ
ZOVE CALLI
Stanite tu, molim vas.
Sretno! Velika sam obožavateljica.
To je Ari. Zapamtite, važna je. Vratit ćemo se na nju.
Hvala.
Ne vjeruje mi, ne cijeni me.
U tome je problem.
Pokazat ću ja njemu za što sam sposoban.
Kako se zoveš?
Julius.
Hoćeš savjet?
Može.
Nađi nešto što će ispuniti tebe, a ne tvog oca.
Izvoli.
Još pet minuta.
Je li Ridi tu?
-Mora biti tu, Calli. -Da, sad je stigla.
Aha.
-Čekajte, brzo ću. -Napravit ću krug.
Oprostite.
Da?
Tražim oterećenje duše kod tacite.
Sad?
Da. Sad.
Ljudi k tacitama idu da s duše skinu teret najmračnijih misli i osjećaja.
A ne znaju da njihove ispovijesti sebi čuva Hera.
Daju joj moć.
Oprosti mi, opet sam bio nevjeran.
Pa što mi je?
To joj je melem za dušu koju nema.
Mrzila sam ga, oduvijek. Od početka.
I gle, tacita.
Neka te utješi obraćanje nijemima.
Neka ti božica Hera ublaži smrtničke patnje.
Vero.
Bok, mama.
Kako si?
Blagoslovljena Olimpija, pokorimo se bogovima i štujmo ih.
Vero!
Suprotno običaju, počet ću nečim potpuno novim.
Posvećeno je osobi koja me upotpunjava.
Spašava me, neprestano.
Mrzi kada to kažem, ali istina je.
Tu je negdje.
Ridi!
Volim te svim srcem.
Ne volim više Orfeja.
Trebala bih, ali…
Ne volim ga.
Više nisam svoja, njegova sam. Njegova žena, muza.
Moram ga ostaviti.
Ali ne mogu.
Znaš zašto?
Zbog tebe.
Znaš…
Mislila sam da ćeš se predomisliti.
Kad sam bila mala, molila sam se.
Molila sam se Heri da mi te vrati.
Koliko mi je trebalo?
Deset godina? Tad sam shvatila da se nikad nećeš vratiti kući.
Jesam li ti ikad falila?
Jesam li?
Molim te, reci mi što da radim.
Molim te.
Znam kakvo mi je proročanstvo.
Ali ne želim to. Želim tvoju pomoć.
To želim.
Nije bogove briga, znaš.
Odrekla si se mene radi njih.
Radi njih si odrezala jezik, ali briga ih za tebe.
Boli njih dupe za bilo koga od nas.
I zato, jebeš njih.
Jesi li me čula?
Prkosim im. Prkosim bogovima.
Daj šuti.
Bok, mama.
Svakog sata, svakog bolnog trenutka
Oh, sve smo bliži, sve bliži smo Asfodelu
Oh, ruku pod ruku Kroz rijeku me izvuci
Ah
Usta na ustima Kao jedno plućno krilo do drugoga
Da nije ipak previše Iz tvojih pluća zrak udisati?
Da nije ipak preteško Pod utegom ove ljubavi?
Ali ja, ja, ja
Svaki tvoj dah želim udahnuti
Biti istina i mit biti
Danima i noćima U gorčini života
Oh, ja…
Jer ti si moj život i smrt moja
Glavom mi odjekuje glazba tvoja
Danima i noćima U gorčini života
Oh, u vatrama I u onim divljim trenucima
Oh, misli na tebe prate me
Oh, je li preteško nositi Uteg ove ljubavi?
Je li prevelika muka Iz tvojih pluća zrak disati?
Ali ja, ja, ja
Svaki tvoj dah želim udahnuti
Biti istina i mit biti
Danima i noćima U gorčini života
Oh, ja…
Jer ti si moj život i smrt moja
Glavom mi odjekuje glazba tvoja
Danima i noćima U gorčini života
Rekla sam, danas ćeš ga ostaviti.
Danas ćeš sve ostaviti.
ETO CRTE, POREDAK SE RASPADE, OBITELJ SE URUŠI, KAOS NASTADE
Da vam kažem nešto o proročanstvima.
ETO CRTE, POREDAK SE RASPADE
Ne postoje dva ista.
Navodno.
„Eto crte…”
Sad je tu.
Sad nije.
E jebiga.
Ja…
Oprostite.
Ja…
Hade, gospodaru smrti, predajemo ti ovaj talisman…
Jebote!
Ne mogu ja to.
Možete li vi? Molim vas.
Hade, gospodaru smrti, predajemo ti ovu smrtnicu Euridiku.
Prihvati njezin novčić i omogući joj siguran prolaz kroz Portal.
Blagoslovi njezinu veliku preobrazbu,
Preporod svih ljudskih duša.
Neka Euridikina bude veličanstvena.
Molimo se u ime Olimpa.
Vero.
Dioniz je otkrio što će ga ispuniti.
Pomoć Orfeju.
Orfej je spreman na sve da vrati Ridi.
Na sve.
Dobro je to što u ovima dobiješ igračku.
Hoću pištolj.
Dobro, Ridi.
Sad ću…
Dolazim k tebi.
Jebote!
O, bože!
Jebote!
Ne…
Ne!
Koji ti je kurac?
Ovo peče, jebote!
Ja…
Oprosti.
Zašto si pucao u mene?
Nisam namjerno.
Što ako svoju ženu opet možeš vidjeti živ?
Moguće je.
Tko si ti?
I zašto ne krvariš?
Bogovi ne krvare.
Da vam kažem još nešto o proročanstvima.
Dobivaju ih samo ljudi.
Zeus nije uvijek bio bog.
Nije vas on stvorio.
Prije je pripadao među vas.
I zato ga vi možete i uništiti.
Tisućama godina čekam
da se pravi ljudi nađu na pravome mjestu u pravi čas.
Ovo nam je jedina prilika.
Eto crte, poredak se raspade…
obitelj se uruši…
i kaos nastade.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović