Мене звати Прометей.
Хтось із вас міг про мене чути.
Якщо ні — не страшно.
Поки що вам лише варто знати, що я бранець.
Чому?
Бо забагато знаю про певну особу.
Яка живе отут.
ГОРА ОЛІМП
Влада може дати багато чого.
Але рідко коли смак.
Гляньте, яка хода.
Це щось.
Так от, його звати…
ЗЕВС
ЦАР БОГІВ
Благословенної Олімпії.
Смертні,
сьогодні священний день,
коли ви мене шануєте.
Чи добре ви це робите?
Так.
Так, але дарма.
Він незрівнянний, закінчений покидьок.
Але не хвилюйтеся. Є план, як його скинути.
План включає в себе трьох людей і пророцтво.
Перша людина живе тут, на Землі.
На Криті, якщо точніше.
БЛАГОСЛОВЕННОЇ ОЛІМПІЇ
ЗЕВС — МІЙ ЧУВАК
ЩАСЛИВОЇ ОЛІМПІЇ
ЩАСЛИВОЇ ОЛІМПІЇ!
ТЕПЛІ ПОБАЖАННЯ З ІРАКЛІОНА
ВІЛЛА ФРАКІЯ
Це Еврідіка.
Але їй подобається Рідді.
Вона й не здогадується, яку роль має зіграти в падінні Зевса.
Що я роблю, Деннісе?
Що зі мною?
Начхати тобі, так?
Наразі її голова зайнята іншим.
«Сердечні справи». Так ви це називаєте.
ГРАНОЛА ВІД ГЕЇ
АХІЛЛЕСОВІ П'ЯТКИ
СПАРТАНСЬКИЙ ХРУСКІТ
ІГРАШКА ВСЕРЕДИНІ
Не можете вибрати?
Ні, це я не для себе.
Чоловік попросив купити,
а я забула, які він казав.
Я його не слухала.
Це погано?
Я погана людина?
Нормальна.
Але це не посмішка.
Це крик.
Що?
Увага, шановні покупці,
іграшкові тризуби сьогодні за півціни.
Сьогодні на Криті святкують День Олімпії.
Спочатку відбудеться щорічне людське жертвоприношення.
Веро.
-Після цього Аріадна… -Перепрошую, мем.
Це теж берете?
Гранат?
Так, вибачте. Дякую.
Щасливої Олімпії.
Авжеж.
Не чіпайте мене, будь ласка!
А ти не пручайся!
Заберіть руки! Відпустіть!
Геть!
-Що сталося? -Вона злодійка.
Усі злодії.
-Що вона взяла? -Котячий корм.
Усі крадуть.
Навіть боги. Особливо боги. Вони крадуть наші душі.
-Ще й богохульствуєш. -Брехня!
-Давайте я заплачу. -Але всім байдуже!
Чому ніхто не слухає?
-Я заплачу. -Я кажу, але ніхто не слухає!
-Дякую. -Забирайте.
Ви в порядку?
Ніхто не вірить мені, хоча все збувається.
Я їм казала про коня.
Казала, що в ньому ховаються люди.
Я їм казала!
Казала!
Крадуть наші душі.
Хто ви?
Це буде сьогодні.
Про що ви?
Щоранку ти думаєш:
«Може, сьогодні». І не робиш цього.
Але сьогодні зробиш.
Що зроблю?
Покинеш його.
Твоє кохання померло.
Якого біса?
«Благаємо, Зевсе, полий наші поля».
«Будь ласка, Зевсе, пошли нам дощ».
Щасливої Олімпії!
Не дякуйте.
Що за…
Боже.
-Не роби так! -Що ти робиш?
ГЕРА
ЦАРИЦЯ БОГІВ
ДРУЖИНА ЗЕВСА
*І СЕСТРА
Поглянь-но. Виглядає так само?
Так.
Ні, подивись уважно.
Меандр — божественна структура.
Поки він тече, Зевс царює.
Здається, я бачив сплеск.
Виглядає звичайно.
-Упевнена? -Так.
-Такий, як завжди? -Так.
-Придивилась? -Так.
-Ну добре. Упевнена? -Так.
Сніданок.
До речі, де наш син?
Твій син? Гадки не маю.
ДІОНІС
БОГ НАСОЛОДИ, БЕЗУМСТВА
Й ДИКОГО ЕКСТАЗУ
ПАНОПЕЙ
ФАТУМ ФАЛАФЕЛЯ
Ви любите свою роботу?
Дуже.
-Мені моя набридла. -Чим займаєтесь?
Працюю на батька. Але він не сприймає мене серйозно.
Я б дав раду смертним.
Людям.
Я їх знаю. Вони мені подобаються.
Я просто хочу робити більше.
Хочу більше відповідальності.
Хочете, типу, у відділ кадрів?
Саме так! Відділ кадрів!
Ну то поговоріть з ним щиро.
Ні, з ним таке не спрацює.
Емоції — це не про нього.
Чорт, потрібен подарунок!
День народження?
Щось на кшталт того. Але що йому подарувати?
У нього все є.
Знаєте, яку пам'ятну річ мені син подарував?
Яку?
Годинник.
Бо час, проведений разом, безцінний.
Це прекрасно.
Діоніс незвичайний.
Його мати була смертною, але Зевс зробив його богом.
Ти добрався!
Чудово!
Декому це не сподобалось.
Привіт.
Власне, Гера перетворила матір Діоніса на бджолу.
Хочеш меду?
Гей, дивіться.
Вони зараз відкриватимуть нам монумент на Криті.
Одразу після цього.
Люблю цю частину.
Це Агата Іракліонська,
яка зголосилася добровільно принести себе в жертву на славу Олімпу.
Агата.
Дякую тобі, Агато.
Глянь, які потворні в Агати туфлі.
Слухай, тату, у мене для тебе подарунок.
Справді?
Та ну!
Оце так!
Мій хлопчик.
Відкрий!
Це годинник.
Так, бо час, проведений разом, безцінний.
Гарно сказано.
Але в мене вже є годинник.
Від нашого любого Геракла.
Це такий собі, знаєш, талісман, амулет на щастя.
Ну, а цей — від мене, тату.
Може, приміриш?
-Примірити? -Так, примір.
Добре.
Ось.
-Ні. -Ні?
Ні.
Вибач.
Бол-бою!
Поклади це дуже обережно
поряд з тією чарівною свинкою, яку нещодавно прислали з Афін.
Не супся.
От молодець.
Агов.
Не хитайся на стільці.
Не роби так.
Тату, треба поговорити.
Так, слухаю.
Мені нудно.
Чекай. Бачите цього президента Міноса?
Громадяни Криту, благословенної Олімпії…
Він йолоп.
Ясно?
Ні, тату, я серйозно. Я хочу підвищення.
Зроби мене богом кохання. Або війни, мудрості.
Не знаю, чогось серйозного, впливового.
Що?
Діонісе, бути посередністю не соромно.
Кожному своє.
Відсмокчи.
Не можна таке казати матері.
Вона мені не матір.
Вибачся.
Ні.
Вибачся.
Вибач.
Вибачаю.
Здаюся.
Не будь нахабою. Сядь.
Спробуй бути чемним.
Не задирай ніс, Діоніс.
Яке все… ошатне.
Така мила… мила церемонія. Щороку миліша.
-Просто до сліз. Аж око тішиться. Чудово… -Чуєш…
Недарма діти тебе не відвідують.
Він моє розчарування.
Ні…
-Де ж я з ним помилився? -Ніде, любий.
Десь помилився, бо він має рацію: діти до мене не приходять.
Любий, у тебе є я.
…бо праця на славу їм ніколи не буває марною.
Ось, починається!
Це честь — відкривати цей монумент, присвячений нашим богам.
Показуйте вже!
Благословенної Олімпії.
Відкривайте!
В СРАКУ БОГІВ
Що це?
Хто це зробив?
Зевсе…
Хто це зробив?
Це ж не те, про що я думаю?
В СРАКУ БОГІВ
-Це що, гімно? -Хто скоїв це святотатство?
-Хто кинув виклик моїй родині? -«В сраку богів»?
Зевсе…
«В сраку богів»?
-Богохульство. -Зевсе, спокійно.
Людино, не сьогодні.
-У такий день? -Зевсе…
О ні.
Та я, бляха, зітру цих виродків з лиця Землі…
Не зітреш.
Ми про це говорили.
Влада — це делегування.
Це лише купка богохульників. Не твій рівень.
Просто подзвони Посейдону.
-Я сам… -Ні, Зевсе, ти цар богів!
Ти цар богів.
Люди тобі не загроза.
ПЕРЕРОДЖЕННЯ
ОРФЕЙ «МУЗА»
НОВИЙ АЛЬБОМ ОРФЕЯ
ВІЛЛА ФРАКІЯ
Попри всі напасті…
Привіт.
Усе добре?
Тобі спочатку хорошу новину чи погану?
Погану, звісно.
Схоже, я не ті пластівці купила.
Але…
Що?
Хороша новина…
Тут усередині іграшка.
Це добре.
Дуже добре.
Що це ти щойно грав?
А що? Сподобалося?
Бо Денніс, здається, під неї заснув.
Денніс.
А де Денніс?
Я почну з неї у палаці.
Якщо вони відшкребуть монумент від гімна.
-Що? -Ти не бачила новини?
Монумент, що в палаці.
Точно. Так, бачила.
Кажуть, це троянці.
-Молодці. -Еге.
Я зранку так скучив за тобою.
Не люблю, коли тебе немає.
Як називається?
Пісня.
Тримай, малий.
Пісня, Орфею.
«Еврідіка».
Що?
Моє ім'я?
Я вже й так на афіші…
Я думав, вона тобі подобається.
Чорт, тобі не подобається?
Ні, я…
Просто…
Що?
Не знаю. А ти не можеш…
любити мене тихо?
Ну…
Ні.
Хіба це так погано?
Ні.
Рідді.
Що не так?
Немає самотності гіршої,
ніж поряд з кимось, кого розлюбив.
Особливо коли ця людина ще не знає.
Це буде сьогодні.
Рідді не хоче, щоб це було сьогодні.
Їй бракує сміливості.
Принаймні поки що.
Чорт.
Привіт. Так. Вибач.
П'ять хвилин.
Пробач.
Ой.
Іди.
Егей!
Агов! Я знаю, ти мене бачиш.
-Вибач, Каллі. -Відчини.
-Заходь. -Дякую.
-Боги, у мене астма від твоїх запізнень. -Люблю тебе.
-Привіт, Кел. -Твоя машина вже їде.
-Я візьму таксі. -Що?
-Таксі? -Ага. Пам'ятаєш, що це?
Я вже про все домовилась.
-Вибач. -Добре.
Ти ж приїдеш, так?
-Що? -Сьогодні.
-Так, звісно. -Добре.
Ой… люблю тебе.
«Так, я тебе теж». Ходімо. Чудово.
-Отже, будеш у чорному? -Так.
-Гаразд. -Мені подобається.
Годі, Зевсе.
Вона має рацію.
Ти цар богів.
Цар богів.
Цар…
довбаних бо…
Якого…
Це що за херня?
Якого хріна?
Отже, починається.
Це я, до речі.
Привіт.
Я приємна особа?
Питає він у того, чию печінку за його наказом щодня клює орел.
Ти… що?
Я приємна особа?
Я подобаюся людям?
Вони мене люблять?
Про що ти?
Пам'ятаєш, як на всі минулі Дні Олімпії ми готували барбекю?
Усією тусовкою. Танцювали навколо Меандра.
-Так. -Діти виголошували гарні тости.
Ми з Герою віддавалися божественній пристрасті в місячному сяйві…
Щороку.
Що ти…
Бачиш оце?
Та годі.
Так. Це пророцтво…
Зевсе…
Здається, воно почало збуватися.
Це правда.
Прочитай.
Я знаю, що там.
Читай, кажу.
Будь ласка.
«Проляже борозна, порушиться порядок, сім'я паде, і запанує хаос».
«Борозна».
Бачиш оце?
Бачиш зморшку? Отут.
Вертикальна зморшка. Ні…
Це та сама «борозна».
Я її щойно помітив.
Але ж я наче безсмертний.
Що це?
Старіння?
-Зевсе… -Що далі? Зниження щільності кісток?
Рецесія ясен? Щодня компот з чорносливу?
Написано: «Порушиться порядок».
Друже, це про мене.
Люди не шанують порядок, богохульствують.
Осквернили мій монумент.
Вони хочуть мене скинути.
Знаєш, що я бачив у Меандрі?
Що?
Сплеск.
Я надто багато довбаних років зі шкури ліз заради цієї родини,
щоб тепер дивитися, як вона гине.
Прометею, ти там був і знаєш!
Ти бачив, як я натерпівся від батька!
Цього клятого психопата.
Так.
Хіба я можу не перейматися через те, що все, що я будував,
може розвалитися, може бути знищене?
Будь ласка, скажи щось.
-Хоч щось! -Зевсе, облиш.
Ти цар богів. Тобі неможливо зашкодити.
Ніяке пророцтво не здійсниться. Пророцтва для людей.
І це не нова зморшка.
Меандр тече без перебоїв.
Монумент — це просто Посейдон розлінивсь, як завжди.
Не підтримує порядок у місті.
Тебе неможливо повалити.
Дякую.
Дякую тобі, друже.
Будь ласка.
Бридкий старий лис.
Але я люблю його.
Він мій єдиний друг у цілому світі.
Хіба не дивовижно?
Ну добре.
Я брешу Зевсу.
Пророцтво може здійснитися.
І його точно можна повалити.
І якщо певні люди розплющать очі, так і станеться.
«Посередність»… Я посередність? Оце — посередність?
Осіб, викритих у переховуванні троянської сімки, буде заарештовано.
Це терористи й богохульники.
Геть від мене!
В сраку богів!
Якого… Покидьки!
Не рипайся!
Потолоч троянська!
-Є закурити? -Я кинула.
-Молодець. -І тобі варто.
Неодмінно.
Я відвідувала групу при храмі.
Десь у мене була листівка…
-Я зараз. -Може, знайду… Що?
-Гей! -Не їдь нікуди!
От скажений…
Пачку «Борею».
Решти не треба.
Гей!
Це ж ти, так?
Мабуть.
От чорт!
Чорт!
Підпишеш лисину?
Авжеж.
ОРФЕЙ
Я тебе люблю.
І я тебе.
Агов, повертайся!
Це Орфей!
Чорт, це Орфей!
Життя прекрасне?
Ага.
Іноді розрив між сприйняттям і реальністю може бути жорстоким.
КОНЦЕРТ НА ЧЕСТЬ ДНЯ ОЛІМПІЇ ОРФЕЙ
КАЛЛІ ВХІДНИЙ ДЗВІНОК
Зупиніть тут, будь-ласка.
Щасти вам. Я ваша фанатка.
Це Арі. Запам'ятайте її. Вона важлива і ще з'явиться.
Дякую.
Він мені не довіряє, не цінує мене.
Врешті решт усе зводиться до цього.
Я покажу йому, на що здатний.
Як тебе звати?
Юлій.
Дати пораду, Юлію?
Авжеж.
Знайди мету для себе, а не для батька.
Тримай.
Чуєш, п'ять хвилин.
Рідді приїхала?
-Вона потрібна мені, Каллі. -Так, вона щойно приїхала.
Добре.
-Можете зачекати? Я швидко. -Я розвернуся.
ГЕРА
Перепрошую.
Так?
Я хочу висповідатися тациті.
Зараз?
Так, зараз.
Люди відвідують тацит, щоб поділитися найтемнішими думками й почуттями.
Не знаючи, що їхні зізнання тримає в себе Гера.
Вони дають їй силу.
Пробач мені, бо я зрадив. Знов.
Та що зі мною?
Пом'якшують її відсутнє серце.
Я завжди його ненавиділа. Від самого початку.
Перед тобою тацита.
Хай сповідь Безмовній втішить тебе, а богиня Гера полегшить твій земний біль.
Веро.
Привіт, мамо.
ОХОРОНА
Як ти?
Благословенної Олімпії! Вклонімося перед богами й шануймо їх.
Веро.
Всупереч традиції, сьогодні я почну з абсолютно нової пісні.
Вона присвячується людині, яка доповнює мене,
рятує мене постійно.
Вона заперечує, але це правда.
Вона десь тут.
Рідді!
Я кохаю тебе всім серцем.
Я більше не кохаю Орфея.
Мала б, але…
Не кохаю.
Я більше не я. Я його: його дружина, його муза.
Мені треба його покинути.
А я не можу.
Знаєш чому?
Через тебе.
Знаєш, я…
Я справді чекала, що ти передумаєш.
Коли була мала, я молилася.
Молила Геру повернути тебе.
Мені знадобилося десять років, щоб усвідомити,
що ти не повернешся.
Ти хоч сумувала за мною?
Хоч колись?
Прошу, скажи, що мені робити?
Будь ласка.
Я знаю своє пророцтво, мамо.
Мені потрібно не воно, а твоя поміч.
Я по неї прийшла.
Їм начхати на все, тим богам.
Ти покинула мене заради них.
Відрізала собі язика. А їм начхати на тебе.
Їм насрати на всіх нас.
Тому в сраку їх.
Почула мене?
Я їх зрікаюся. Я зрікаюся богів.
Замовкни.
Бувай, мамо.
Щогодини, кожної болючої миті
Ми з тобою прямуємо до Асфоделя
Рука в руці Протягни мене через ріку
Вуста до вуст Ніби легені до легень
Чи це занадто — вдихати Повітря з твоїх легень?
Чи це занадто — тримати Любові вантаж день у день
Але я…
Хочу вдихати подих твій
Бути дійсністю і міфом
Кожен день і кожну ніч Попри всі напасті
Ти моя смерть і моє життя
Ти музики в голові биття
Кожен день і кожну ніч Попри всі напасті
Крізь вогонь і бурхливу воду
У думках ти ведеш мене
Чи це заважко — тримати Любові вантаж день у день
Чи це занадто — вдихати Повітря з твоїх легень?
Але я…
Хочу вдихати подих твій
Бути дійсністю і міфом
Кожен день і кожну ніч Попри всі напасті
Ти моя смерть і моє життя
Ти музики в голові биття
Кожен день і кожну ніч Попри всі напасті
Я ж казала, ти його покинеш.
Сьогодні ти всіх покинеш.
Варто дещо знати про пророцтва.
Двох однакових не буває.
Нібито.
«Проляже борозна…»
Отак є.
Отак немає.
Бляха.
ПАРАМЕДИК
Я…
Пробачте.
Я…
Аїде, володарю смерті, прийми цю монету…
Чорт!
Я не можу.
Давайте ви. Будь ласка.
Аїде, володарю смерті, віддаємо тобі цю смертну, Еврідіку.
Прийми її монету й дозволь їй пройти крізь Браму.
Благослови її славетний перехід,
Переродження всіх людських душ.
Нехай Еврідіка переродиться в славі.
Молімося про це в ім'я Олімпу.
Веро.
Діоніс знайшов свою мету.
Допомогти Орфею.
Орфей готовий на все, щоб повернути Рідді.
На все.
Хороша новина — тут усередині іграшка.
Потрібен пістолет.
Що ж, Рідді.
Я…
Я іду до тебе.
От лайно!
Господи…
Бляха.
Ні.
Ні!
Якого біса, чувак?
Боляче ж!
Я…
Пробач.
Нащо ти в мене вистрілив?
Я ненавмисне.
Хочеш побачити дружину, не помираючи?
Є один спосіб.
Хто ти такий?
І чому ти не стікаєш кров'ю?
Боги кров'ю не стікають.
Ще один цікавий факт про пророцтва:
їх отримують лише люди.
Зевс не завжди був богом.
Він не створив вас.
Він був одним із вас.
Тому ви здатні його знищити.
Я чекав тисячі років,
поки потрібні люди опиняться в потрібному місці в потрібний час.
Це наш єдиний шанс.
Проляже борозна, порушиться порядок…
сім'я паде…
і запанує хаос.
КАОС
Переклад субтитрів: Андрій Кисельов