Kainido!
Změnila ses.
Co tady děláte?
Ale já…
Já nevkročil zpátky… na naše území.
Zneuctila jsi bohy a svůj kmen.
Vero.
Mami?
Potkal jsem chlapa.
Nějakýho chlapa…
Kde…
Kam zmizel?
Co jsem to provedl?
Co jsem to sakra provedl?
Ty jsi něco udělal?
S čokoládou, nebo bez?
Promiň, všechen sýr jsem už snědl.
Včera ses pěkně ztřískal.
Chceš svoji ženu zpátky? Tak to musíš nabrat sílu. Tumáš.
Živiny!
To nebyl sen?
Tak jo, posaď se. Sedej.
Můžu…
Vážně můžu…
být zase s Riddy bez toho, abych umřel?
Jasně, ale musíme si pospíšit.
Nesmí projít Rámem.
PODSVĚTÍ ŘEKA STYX
Cestující nechť se dostaví na palubu.
Promítneme vám orientační video od našeho pána Háda.
Víte, jaká je vaše jediná životní jistota?
Že jednou umřete.
Smrt je to jediné, co smrtelníky čeká a nemine.
Někteří z vás mají strach.
Jiní zase jistě zuří,
protože ještě nenadešel jejich čas, ale nebojte.
Teď se vám totiž vrátí všechna oddanost mně a mojí rodině.
Bohové si můžou nasrat.
Slyšíš?
Vzpírám se jim. Vzpírám se bohům.
Čím lépe jste nám za života sloužili,
tím velkolepější bude váš příští.
Váš trajekt zrovna přeplouvá Styx.
To je řeka, po které se dostanete až do podsvětí.
My na vás budeme čekat v přístavu,
kde vám pomůžeme s další částí vaší pouti, která vede přes řeku Léthé.
Naši přátelští potápěči vám pomohou do vody,
ve které proplavete skrz…
…Rám.
Můj výtvor.
Postavil jsem ho,
aby se vaše atomy mohly radostně vrátit na Zemi.
Netruchlete nad životem. Jste na cestě za novým.
Vítejte zpátky v podsvětí.
Ničeho se nebojte.
ŠŤASTNOU OBRODU
HÁDES
BŮH SMRTI
(A ŠPATNÉHO SVĚDOMÍ)
Tak jo…
Jsi tam ještě?
Haló!
PERSEFONA KRÁLOVNA PODSVĚTÍ
Haló?
Cože? Jo…
Jo, jsem tady.
Máš mě nahlas?
Ne.
Hop! Super…
Musíme těm sráčům ukázat, že s náma si zahrávat nebudou.
- Co ty na to? - Tak jo.
Dobře.
Sehnal jsi víc potápěčů?
Ne.
Ne, zatím pracujeme na výběrovém řízení.
Cože? Proč…
K čemu potřebuješ výběrové řízení?
Prostě někoho přelož.
- Ne? - Die.
- Při vší úctě… - Takže jsem nahlas.
- …potápěči se nehledají snadno. - Co?
Všichni vhodní lidi v podsvětí se už přihlásili
a my je vyškolili.
Jestli jich nabereme víc, nebudou tak dobří.
No a? Na tohle nemáme čas.
Je mi jedno, koho naberete.
Jenom nahánějí lidi do vody, není to žádná věda.
Ještě dneska nějaké najděte!
Hop!
Není to věda, ale chce to talent.
Die, provádění lidských duší skrz Rám
je složitý a choulostivý proces.
Pro zachování dobrého jména celého podsvětí si nemůžeme dovolit, aby…
Haló?
Spolehni se.
Co to…
Dobře.
Tak super!
Skvěle.
Když už vás mám na drátě…
Neviděli jste náhodou moje hodinky?
Hledal jsem je…
Položili mi to.
Jsi přepracovaný.
Jaký myslíte, že bude váš další život? V co doufáte?
Já…
Vlastně nevím.
Že ho nepromarním?
Proč? A co vy?
No, já se nechala obětovat na Olympiích.
Aha.
Takže očekávám něco lepšího.
Chtěla jsem se stát tacitou, ale bohužel si mě nevybrali.
I tak jsem sloužila Héře.
Abych ji mohla uctívat, naučila jsem se odstraňovat jazyky.
A samozřejmě jsem se nikdy nevdala.
Z vlastní vůle?
Ano.
Z vlastní vůle.
Jste dost mladá.
Jak jste umřela?
Řekla jsem, že se vzpírám bohům, a pak mě srazil náklaďák, takže…
ze mě nejspíš bude pes nebo kámen.
Kdo ví?
Chápu.
Tak…
hodně štěstí.
Vero.
Do hajzlu.
Do hajzlu! Vždyť umřeme!
Já jsem nesmrtelný a tebe umřít nenechám. Klídek.
Jak ti mám věřit?
Jak mám vědět, že jsi opravdu Dionýsos?
Bohové jsou na zemi od začátku.
Akorát o nás nevíte, dokud vám to sami neřekneme.
Musíš mi věřit.
Měj víru.
Zvládneš to?
Ne!
To ne!
Ne!
Včera ses chtěl střelit do hlavy!
Ne!
Do hajzlu!
Otevři oči.
Kurva!
Hustý!
Dobrá práce! To bylo skvělý! Fakt bomba!
Hej! Co to…
No tak. Jen jsem se potřeboval ujistit.
Proč mi pomáháš?
Ani slabší bohové se přece nemají za co stydět, Dionýse.
Žeru tvoji hudbu.
Pojď sem a povyprávěj mi o svojí ženě!
Všichni psovodi nechť se okamžitě hlásí do služby.
Vítejte v Asfodelu.
Utvořte frontu a projděte přes turnikety.
Postavte se do pěti řad.
A žádný vybočování. Připravte psy.
Toto jsou služební kerberové.
Nepokoušejte se je hladit, prosím.
Pohyb!
Vystupte z fronty.
No tak.
Pomalu! Fotide.
Fotide. No tak, pojď.
Vystupte z fronty.
- Proč? - Klid, nebojte.
- Proč štěkají? - Tudy, prosím.
Kam mě vedete? Budu obrozená, že jo?
- To už vám vysvětlí… - Nemůžete mi to říct?
Kam jdeme?
Řeknete mi to?
Všechno bude v pořádku. Slibuju.
Pojďte.
Pamatujete, jak jsem říkal, že plán na Diovo svržení zahrnuje tři lidi?
KAINEUS
Tohle je druhý z nich.
Kaineus umřel před deseti lety. Sami jste to viděli.
Stejně jako Riddy si vůbec neuvědomuje význam svojí existence.
Tak je hodnej!
Vzbudil se s tím, že ho čeká další obyčejný den v podsvětí.
A že se jako obvykle bude soustředit jen na minulost
a ignorovat přítomnost.
Jdeme na to.
To se ale dnes změní.
Kainee, Prue, moc vám oběma gratuluju.
Byli jste povýšeni.
Jmenuju se Medúsa. Budete trénovat na potápěče.
- Já nechci být potápěč. - Prosím?
- Ani jsem se nehlásil. - Já jo! Vždycky mě odmítli!
- Já vím. - Tohle je úžasný!
Jsem dobrý psovod.
Nejsi, ale stejně se mi nelíbí, že mi někdo krade lidi.
Nakázala to Persefona.
Na někoho čekám.
Na koho?
Svoji matku.
Aha, já si říkala. Není moc sdílný.
Všichni na někoho čekají.
- Já ne. - Tohle je ale vaše práce.
Ne, nikam nepůjdu. Zůstanu tady.
Zajímavé.
Podle všeho trpíš utkvělou představou, že máš na výběr.
A co naši psi?
Potápěči psy nepoužívají.
Je mi líto.
Já mám raději kočky.
Promiňte, ale…
Jste opravdu ta Medúsa, co…
- Proč jsem nezkameněla? - Protože už jsi mrtvá.
Nemáme celý den! Jdeme!
Budu tě navštěvovat. Slibuju.
Vyhlížej ji, jasný?
Za mnou.
Jmenuje se Fotis.
- To znamená „světlo“. - Mě to nezajímá.
Nezastavujte se.
Nemáte se čeho bát.
Kam nás vedete? Jdeme k Rámu?
- Já myslela, že jo. - Já taky.
Nápodobně.
- Nejdeme? - Čeká vás trocha byrokracie. Pohyb.
Jestli jde o to, co jsem řekla v…
Pohyb, prosím!
Byrokracie?
- Tady v podsvětí? - Běžte, prosím!
Obrodíme se, že jo?
NA TUHLE PRÁCI NEMUSÍTE BÝT MRTVÍ, ALE BODNE TO
Kde to jsme?
Přesně tam, kde máš být!
- Co to děláte? - My tu stojíme frontu!
Hej! Tohle je soutěžící, Patricio!
- Cože? - Odkud mě zná?
- Nebyl to Orfeus? - Kdo?
Nazdar!
Nestůj tady a běž!
Čau! To jsem já, zlato! Jsem zpátky!
No jasně!
A vy jste kdo?
- Já… - Ahoj, Poly.
Je tady se mnou.
Stůl číslo jedna. Vítejte v Jeskyni.
Děláš si ze mě srandu?
Cože?
Jeskyně?
Dotáhl jsi mě do Jeskyně.
Naser si.
Jeskyně je slavný podnik, ale spíš nechvalně.
Navštěvují ji zoufalí lidé,
kteří se pokouší dostat do podsvětí.
Mají to i s publikem.
Je to místní sport…
který ovšem vždycky končí neúspěchem.
KONEC HRY
Hej!
Poslyš.
Nevím, kdo jsi nebo co jsi zač, a je mi to fuk.
Nenechám se ponižovat.
Jasný?
Ponižovat? Jak tě to vůbec napadlo?
Každý ví, že je to podvod! Nikdo nikdy nikoho nedostane zpátky!
To není pravda!
Je to možný. Jen se to ještě nikomu nepovedlo. Ty to ale dáš!
Jasný? Jsem si tím jistý!
Tvoje láska překoná smrt.
Co mám teda udělat?
Je to kvíz!
Přihlásíš se do kvízu!
Dobře.
Dionýse… ty hajzlíku.
Zkusím obvolat ostatní.
Haló?
Arée.
Ahoj, tady táta.
Vypadá to, že ti nechávám zprávu.
Jak se máš, synku?
Říkal jsem si, že ti brnknu a zeptám se, jestli jsi na mě pořád naštvaný.
Každopádně… bych s něčím potřeboval pomoct.
Viděl jsi ve zprávách, co nám v Heráklionu provedli s památníkem?
Taky tě to tak nakrklo?
No nic, tak se zatím měj.
To bylo… zajímavé.
Tak jo.
Cililink.
To jako nikdo není doma?
Co to má být?
Ahoj, Athéno.
Tady taťulda.
Nechtěla by sis skočit utvořit nějaký nový mýtus?
Haló?
Apollóne, tady táta.
Ahoj, Afrodito. Tady tvůj tatínek.
Artemido? Tady taťka.
Jsou tam vůbec? Pouštějí si ty vzkazy?
Pamatuješ ještě na taťku?
Herme! Zvedni to!
Debilní famílie.
Dia jeho děti pořád jenom zklamávají.
Sráči jedni.
Já vám dám!
Proto si na Zem pravidelně odskakuje zadělávat na další.
Tak co? Už budeš?
Jo!
Ale co to dítě?
Neboj, tomu nic neublíží.
Jo.
Co to bude?
A co dokáže?
Velký věci.
- Jo? - Jo.
Sakra.
To budou naši.
Do prdele.
Pro moji těhotnou krásku! Spartská žebírka.
A trojský gin.
A pak že světového míru nejde dosáhnout.
Ty jsi teda vtipálek.
Myslela jsem, že jde táta.
Někdo tu je?
To není vtipný.
Die.
- Kdo… - O čem to mluvíš?
Ne.
Ahoj.
A vy jste kdo?
Jeho žena, maličká.
No, vybral sis skvěle.
Musím uznat, že má opravdu potenciál.
A je moc hezká, takže tě vlastně celkem chápu,
ale dohodli jsme se, že žádné další děti nebudou.
Promiň.
Pomoc.
Co se to sakra děje?
Je tohle vážně nutné?
Ne, není.
Proč chceš další dítě, Die?
Kvůli té vrásce?
To není žádná vráska.
Musím tě požádat, aby ses uklidnila.
Nezabíjejte mě, prosím.
Nehodlám tě zabít. Ne.
To by přece byla nuda.
Prosím.
S ostatními si užiješ spoustu zábavy.
Dělej.
Prosím, tohle bude úplně poslední.
- Jen… - Ne!
- Héro… - Ne!
Těch svých míšenců už máš až nad hlavu.
Chováš se vulgárně, paranoidně, a hlavně jako člověk.
Nepotřebuješ je.
Teď nám zajdu připravit něco k pití.
A až se vrátím, chci, aby bylo po něm.
Vidíš? Tady se nudit nebudeš.
Proč tady všichni vypadají tak spokojeně?
Jak…
Proč jsi pořád polonahý?
Tumáš.
To je lepší. Chtěl bych něco probrat.
Zrovna jsem byl na Zemi.
Samozřejmě anonymně.
A všichni smrtelníci, které jsem viděl,
byli až podezřele moc…
veselí.
Ničeho se nebojí.
A když se neklepou hrůzou, neuctívají mě.
A proč…
A proč ti to tak vadí?
Nikdy tě neštvalo, že tě neuctívají.
- Prométhee! - Co je?
- Předtím jsem neměl tohle. - Aha…
Nech toho. Slábnu a oni to cítí.
Takže bychom se měli vrátit ke starým dobrým časům,
kdy všichni museli být neustále ve střehu.
Strašně jsem to podcenil.
Prostě to tam natvrdo pročistím.
Bez rozdílu. Už je taky načase.
Říkám si, že vyhladím… tak půlku.
Půlku čeho? Světa?
Nebudou vědět, která bije.
Vyděsím je tak, že se mi zase začnou klanět.
Pamatuješ, jak jsi jako malý povraždil ty mravence?
Jeden tě kousl, ty jsi je spálil
a pak jsi týden probrečel.
Já nebrečel.
Ale jo. A taky si vzpomeň na to štěně.
- Hestii. Táta ti ji přejel povozem. - No tak.
Poslouchej. Měl jsi ji moc rád.
Opravdu jsi ji zbožňoval.
Tak moc, že jsi ji oživil a ona s tebou zůstala na věky věků.
Je to pravda. Stalo se to už dávno, když jsem v něj ještě věřil.
Uctívání má mnoho podob, Die.
Sám víš, kolik toho dokáže láska.
To ty rozhoduješ o tom, co se bude vyprávět.
Počkej.
To je tvoje odpověď? Že jim mám vyprávět příběhy?
Jenom říkám,
že nemusíš rovnou všechno ničit, abys nad nimi…
Podívejte.
Dělám pro vás, co můžu.
Pár věcí jsem stihl zařídit, ale teď jsou moje možnosti…
omezené.
Země mi moc chybí.
Víc, než si dokážete představit.
No tak, Riddy.
CENTRUM PRO NEDOŘEŠENÉ
Běžte. No tak.
Vítejte!
Tak jo, sundejte si vesty. Dneska už se do vody nedostanete.
Je vypnutý.
Kde… Kde se to zapíná?
Zapneš mi ho?
Tak jo… Ti psi vás asi trochu vyděsili, co?
Nejspíš si říkáte, proč jste tady.
No a… proč?
Všechny vás pohřbili nebo zpopelnili bez mincí.
- To znamená… - Cože?
…že vás nemůžeme pustit skrz Rám.
Naser si, Geri!
Kdo je Geri?
Moje ségra.
Nemáte se vůbec za co stydět.
V klidu se smiřte s tím, co se stalo.
Času na to máte víc než dost.
Promiňte, podle mě došlo k nějaké mýlce.
Nedošlo.
Ne, určitě došlo.
Moji minci měl na starosti manžel.
No a?
Nikdy by mě nenechal pohřbít bez ní.
To by nedopustil.
Já…
Bez urážky.
Snažím se říct, že jsem tu omylem.
Tady k žádným omylům nedochází.
Aha.
Takže tohle divadýlko je jenom zástěrka?
Nevypadá to tu jako v tom videu…
K omylům tady nedochází.
Ano?
Co s námi teď bude?
Máme tady hernu, kantýnu, bar…
Dokonce i několik basketbalových hřišť a ubytování.
Všechno, co budete potřebovat!
A co budeme dělat?
Pracovat.
Do několika dní vám přidělíme vhodné zaměstnání.
Ani náhodou. Musím se obrodit.
Bohové mě připravili o celé dětství.
Vzali mi mámu.
Potřebuju začít znova. Dluží mi nový život.
Bohové vám nedluží vůbec nic.
Takže… tu teď máme zůstat?
Na jak dlouho?
Jenom na 200 let.
Pak dostanete další šanci!
Chvála Hádovi a jeho štědrosti.
Vero.
Ona se vrátí.
Bude to sranda.
Můžeme si objednat?
- Řekni, že dělám správnou věc. - Děláš správnou věc.
- Hlasitěji. - Děláš správnou věc.
Hlasitěji, kurva!
- Děláš správnou… - Jo!
Poplatek.
To jsem…
Sakra, nemám peněženku.
Kámoš by mohl…
Hotovost nenosím.
- Promiň. - Počkejte. Můj snubní prsten.
Šlo by to?
Jo, klidně.
To bylo fakt romantický.
Ty sis převlíkl košili?
- Co jsou zač? - Moiry.
Kladou otázky a bodujou tě na několika úrovních zároveň.
Vítejte, hráči!
Jo!
Já jsem Polyfémos, strážce Jeskyně.
Dnes odpoledne k nám zavítali tři soutěžící.
Všichni hrají o šanci podvést smrt
a přivést si někoho zpátky z podsvětí.
Přesně!
Tohle je samozřejmě teprve začátek.
Tam dole to nebude žádný med.
Teda v případě, že se tam vůbec dostanete.
Přeju vám hodně štěstí!
- Co teď? - Soustřeď se.
Připravení?
Jo!
Jo! Ne snad?
Jo!
První kolo.
Označte nám každou pihu, znaménko a skvrnku na těle svých milovaných.
No teda!
Do prdele.
LÉTHÉ
Příští zastávka: Řeka Léthé.
Jak všichni víte, potápěči jsou tu od toho,
aby čerstvě zesnulým usnadnili přechod přes řeku Léthé.
Naučíme vás, jak celý proces správně zorganizovat.
Je vážně složitý. Víc, než se na první pohled zdá.
S dovolením! Jenom procházíme! S dovolením.
- Prosím, utvořte frontu… - Ustupte, prosím.
- Děkuju. - Potápěči vám pomáhají.
Chovejte se k nim s úctou.
Agresivní chování nebude tolerováno.
No tak, vážení! Pohyb! Jdeme!
Prosím, utvořte frontu a projděte skrz turnikety.
Potápěči vám pomáhají. Chovejte se k nim s úctou.
Teď mě poslouchejte.
Do vody ani skrz Rám nesmíme nikoho nutit.
Svobodná vůle nám kazí efektivitu,
ale proto už jste tu vy.
Bez vás se neobejdeme.
Budete je vést, podporovat a naslouchat jim.
Musíte je dostat do vody a pak skrz Rám vstříc obrodě.
- Rozuměli jste? - Ano!
- Neposerte to. - Neposeru.
Skvěle.
A co když to posereme?
Převelíme vás na dětské oddělení.
A tak zbyli dva.
Dobře, přejdeme do druhého kola. Vy.
Povyprávějte nám o svém chlapečkovi.
Proč bychom měli vybrat zrovna vás
a dát vám možnost dostat ho z podsvětí?
A hezky beze slov.
- Co to kurva dělá? - Nemám tucha.
A do prdele.
Žádný takový.
Neboj.
A vy nám o svojí lásce zazpíváte.
Taktéž beze slov.
No jo! Tamhle! Jasně!
Běž!
Promiň, kámo.
LÉTHÉ
- Hej! - Promiňte.
Rovně do vody a skrz Rám.
A někdo třeba nebude umět plavat.
Takže je tam dovedete. Od toho jste potápěči.
Přesně proto jsem vás vybrala.
Já to s lidmi umím.
To ne.
Ne.
Lidi bez mincí Rámem projít nemůžou.
Božínku.
Voda se před nimi nerozestoupí. Jsou uvězněni v podsvětí.
Já říkal, že je dobrej.
Co to má sakra znamenat?
Za co?
Tento muž, milí přátelé…
Tento muž provedl něco špatného.
Že ano?
Ven s tím.
Neprovedl.
Děkuju.
Kurva!
- Řekni, co jsi provedl. - A žádné lži, Orfee.
Jinak ti nepomůžeme.
Já…
Ano? Dobrý začátek.
Copak to má v kapse?
Co má v kapse?
Co to tu máme?
Copak to je?
Mince mojí ženy.
Že mu není hanba!
Udělal jsem to z lásky!
Chtěl jsem ji tam udržet,
abych ji mohl najít a byli jsme zase spolu.
Sobeckej kreténe!
Plánovali jsme rodinu! Nechtěl jsem ji tam nechat!
Prosím.
Konec hry.
Gratulujeme stolu dvě.
Vyhráváte možnost najít svého syna.
Nuda. Zahrajeme si kulečník.
No tak.
Riddy…
Pěkně ji to vzalo.
Kainee.
Kainee!
Hej.
To kvůli tobě… jsem skončila takhle.
Ne, to není pravda.
Jsem na tom stejně jako ty.
Pohřbili mě bez mince.
Taky jsem se tady už hodněkrát snažil dostat dál.
Tu moji mi vzal muž.
Nenechal mě bez sebe ani umřít. Neskutečný, co?
Jestli ti to pomůže, tak mně ji vzala máma.
Nepomůže.
Mrzí mě to.
Říkali dvě stě let?
Jo.
Dobře…
Bude líp. Slibuju.
Chudák Riddy ještě neví, že je přesně tam, kde má být,
a potkala přesně toho, koho potkat měla.
Mrzí mě to.
Nemusí.
Udělal jsi to z lásky.
Jak jinak… ho tam můžeme dostat? Nějak to jít musí.
No, možná…
Že jsi to ty, Dionýse,
můžeme vzít do podsvětí dva.
Nic není nemožné, ale nebude to zadarmo.
Jasně. Dám vám cokoliv.
Ne pro tebe. Pro něj.
Tik tak.
Ne, to jsou… Ne.
- Tak asi nic. - Cože?
Já jen, že nejsou moje…
A jsou to přece jenom hodinky.
Tak v čem je problém?
Tak jo.
Co zase?
Kde to jsem?
Mám to promyšlený.
Vymyslel jsem dvoufázový plán.
Napij se z Meandru.
- Ne, díky. - Co…
Počkej chvilku. Jaký „ne, díky“?
- Věčně se ti něco nelíbí. - No jo.
- „Ne, díky.“ Máš v tom i zlatý brčko. - Pěkný.
Ladí ti s oblečením. No tak, pij.
No vidíš to. Tak jo.
V první fázi zapojím přírodní pohromy.
Tím si tam dole okamžitě zjednám respekt.
A s druhou fází jsi mě inspiroval ty, kamaráde.
Díky za ty příběhy. Je to super nápad.
Něco jim nakecám, aby se začali nenávidět jako za trojské války.
Vloudím se do jejich křehkých malých srdíček
a přemaluju je načerno.
Když na to půjdu správně,
nějakej blbeček si za chvíli udělá zálusk na cizí ženu,
další idiot upálí svoje dítě, aby utišil vítr,
a bude z toho desetiletá válka, kterou ještě sami uvítají.
- A já nehnu prstem. - No jo.
A takhle to bude vypadat po celém světě a pořád.
- Jasně. - Jo.
Kde máš hodinky?
To nevím, nemůžu je najít.
Aha.
„Aha“? Počkej chvilku.
- Jak to myslíš? Určitě za tím něco je. - Ale není.
Vůbec nic.
Promiň. No tak, vyprávěl jsi o fázích.
Co je?
No jo.
Co?
- Jasně. - Co?
Héraklés říkal, že ty hodinky přinášejí štěstí.
Provedly ho všemi dvanácti úkoly,
takže mi pomůžou i s tímhle plánem.
- Nejdřív je musím najít. - Dobře.
A potom rozjedu první fázi.
To je dobrý nápad.
Taková je moje cena.
Hele, musím ji dostat zpátky a napravit to.
Prosím.
Přísahám, že budu první, komu se to povede.
Moje láska překoná i smrt.
Dokážu ti to.
Dobře! Tak jo!
Jasně, jdeme na to. Prostě… Jo.
- Tumáš. - Děkuju.
Strašně ti děkuju.
Podle mýtů se z podsvětí ještě nikdo nevrátil.
Tak jo, za mnou.
Zeus by ale měl vědět nejlíp,
že mýtům se nedá věřit.
Překlad titulků: Petr Kabelka