‫קיניס!‬
‫השתנית.‬
‫מה אתן עושות כאן?‬
‫אבל אני…‬
‫לא חזרתי למחנה.‬
‫המטת חרפה על האלים, ועל השבט שלך.‬
‫ורו.‬
‫אמא?‬
‫היה מישהו.‬
‫איפה…‬
‫איפה הוא?‬
‫מה עשיתי?‬
‫מה עשיתי לעזאזל?‬
‫מה עשית?‬
‫שוקולד או רגיל?‬
‫טוב, היה גם גבינה. כבר אכלתי אותו.‬
‫בנאדם, עשית בלגן אתמול בלילה.‬
‫רוצה את אשתך בחזרה? כן?‬
‫אז אתה צריך להתחזק. קח.‬
‫מזין.‬
‫חשבתי שחלמתי אותך.‬
‫בסדר, שב. שב, קדימה.‬
‫אני יכול…‬
‫אני באמת יכול‬
‫להחזיר את רידי בלי למות?‬
‫כן.‬
‫אבל עלינו לפעול מהר.‬
‫לפני שהיא תעבור דרך "המסגרת".‬
‫- נהר סטיקס, השאול -‬
‫על כל הנוסעים לנוע לעבר סיפון הגשר‬
‫לצפייה בסרטון התמצאות מאת אדוננו האדס.‬
‫החיים מגיעים עם ערובה אחת:‬
‫הם מסתיימים.‬
‫מבחינת בני האנוש,‬
‫המוות הוא הדבר היחיד שבטוח בחייהם.‬
‫חלקכם יפחדו.‬
‫חלקכם יכעסו.‬
‫אולי אתם חושבים שמותכם הגיע מוקדם מדי,‬ ‫אבל הנה מה שינחם אתכם:‬
‫מסירותכם לאלים, אליי ולמשפחתי,‬ ‫עומדת להשתלם.‬
‫אז אני אומרת שיזדיינו.‬
‫שמעת אותי?‬
‫אני קוראת עליהם תגר.‬
‫אני קוראת תגר על האלים.‬
‫ככל שתשרתו טוב יותר אותנו‬ ‫ואת פני האדמה שכרגע עזבתם,‬
‫כך יהיו חייכם הבאים נפלאים יותר.‬
‫המעבורת שלכם חוצה כעת את נהר הסטיקס.‬
‫זהו גוף המים שמוביל אתכם‬ ‫מפני האדמה אל השאול.‬
‫- ברוכים הבאים לאספודל -‬
‫נחכה לכם בנמל, מוכנים להנחותכם‬ ‫לעבר השלב הבא במסעכם, בנהר לתה,‬
‫שבו הצוללנים מסבירי הפנים שלנו‬ ‫יעזרו לכם בכניסתכם למים,‬
‫כדי שתוכלו לעבור דרך…‬
‫המסגרת.‬
‫אני יצרתי אותה.‬
‫יצרתי אותה עבורכם,‬
‫כדי שהאטומים שלכם יוכלו לשוב‬ ‫בשמחה אל פני האדמה.‬
‫אל תתאבלו על החיים, כי אתם חוזרים אליהם.‬
‫ברוכים השבים לשאול.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫- התחדשות שמחה -‬
‫- האדס, אל המוות -‬
‫- (נקיפות מצפון) -‬
‫אוקיי…‬
‫אתה עדיין שם?‬
‫הלו?‬
‫- פרספונה, מלכת השאול -‬
‫הלו?‬
‫מה? כן.‬
‫כן, אני כאן.‬
‫אני על רמקול?‬
‫לא.‬
‫משוך! כן…‬
‫אנחנו נשלח מסר למחרבני המונומנט, נכון?‬
‫אם כן?‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫זה בוצע? אימנתם עוד צוללנים?‬
‫לא.‬
‫לא, קודם אנחנו עובדים על תהליך הסינון.‬
‫סליחה? מה…‬
‫למה אתה צריך תהליך סינון?‬
‫פשוט תעביר אנשים.‬
‫נכון?‬ ‫-זאוס…‬
‫עם כל הכבוד…‬ ‫-ידעתי שאני על רמקול.‬
‫לא קל למצוא צוללנים חדשים.‬ ‫-מה?‬
‫כל עובדי השאול שהציעו מועמדות‬ ‫לעבוד כצוללנים ונמצאו מתאימים‬
‫כבר התקבלו והוכשרו.‬
‫אם נגייס עוד עכשיו,‬ ‫נגייס אנשים פחות מתאימים.‬
‫אז מה? אין לנו זמן לזה.‬
‫לא אכפת לי אם הם מתאימים או לא.‬
‫מדובר בשליטה בקהלים, פרספונה, לא באמנות.‬
‫תשיגו עוד צוללנים כבר היום.‬
‫משוך!‬
‫זו אולי לא אמנות, אבל זו מיומנות.‬
‫זאוס, העברת נשמות בני האדם דרך המסגרת‬
‫היא תהליך מורכב ועדין.‬
‫אנחנו לא יכולים,‬
‫למען שימור שלמות השאול,‬
‫לאפשר לסטנדרטים…‬
‫הלו?‬
‫זה יבוצע.‬
‫מה…‬
‫אוקיי.‬
‫כן, יופי!‬
‫יופי.‬
‫היי, כל עוד אנחנו מדברים,‬
‫מישהו מכם ראה במקרה את השעון שלי?‬
‫אני…‬
‫והם ניתקו.‬
‫אתה עובד קשה מדי.‬
‫איך יהיו החיים הבאים שלך, לדעתך?‬ ‫למה את מקווה?‬
‫אני…‬
‫לא יודעת.‬
‫שלא אבזבז אותם?‬
‫למה? מה איתך?‬
‫טוב, אני הייתי קורבן ליום אולימפיה.‬
‫אוקיי.‬
‫אז אני מניחה שאשתדרג מכאן.‬
‫רציתי להיות טקיטה, אבל לצערי לא זומנתי.‬
‫למרות זאת, שירתי את הרה.‬
‫התאמנתי בהסרת לשונותיהן לכבודה.‬
‫ומעולם לא נישאתי, כמובן.‬
‫מבחירה?‬
‫כן.‬
‫מבחירה.‬
‫את צעירה מאוד.‬
‫איך מתת?‬
‫משאית דרסה אותי‬ ‫אחרי שקראתי תגר על האלים, אז…‬
‫אני בטח אחזור בתור כלב או אבן או משהו.‬
‫מי יודע, נכון?‬
‫אני מבינה.‬
‫טוב, שיהיה לך בהצלחה.‬
‫ורו.‬
‫זין.‬
‫זין! אנחנו נמות!‬
‫אני לא יכול למות, ואני לא אתן לך למות.‬
‫אתה בסדר.‬
‫מאיפה לי?‬
‫מאיפה לי לדעת שאתה מי שאתה אומר שאתה?‬ ‫דיוניסוס, הכוונה.‬
‫האלים היו על פני האדמה כל הזמן.‬
‫אתם לא יודעים אלא אם אנחנו מגלים לכם.‬ ‫אנחנו צריכים לרצות שתדעו.‬
‫אתה חייב לבטוח בי.‬
‫אתה חייב אמונה.‬
‫אתה מסוגל?‬
‫לא!‬
‫הצמדת אקדח לרקה שלך אתמול, תירגע.‬
‫לא!‬
‫זין!‬
‫פקח את העיניים.‬
‫זין!‬
‫מגניב!‬
‫יפה. זה היה נהדר. זה היה לא רע בכלל.‬
‫היי. מה…‬
‫זה בסדר. רק הייתי חייב להיות בטוח.‬
‫למה אתה עוזר לי?‬
‫דיוניסוס, זה לא נורא להיות במשקל קל.‬
‫כי אני אוהב את המוזיקה שלך.‬
‫עכשיו בוא הנה וספר לי על החברה שלך.‬
‫- כארון -‬
‫כל עובדי הרציף מתבקשים להגיע.‬
‫ברוכים הבאים לאספודל.‬
‫אנא הסתדרו בטור מסודר ועברו דרך השערים.‬
‫אני רוצה לראות חמישה טורים בלבד.‬
‫ואני רוצה שיהיו ישרים. כלבים בהכן.‬
‫אלו כלבי צרברוס בתפקיד.‬
‫אנא אל תנסו ללטפם.‬
‫קדימה, לזוז!‬
‫צאי מהטור, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫היי, לאט. פוטיס.‬
‫פוטיס, בוא. קדימה.‬
‫צאי מהטור, בבקשה.‬
‫למה?‬ ‫-זה בסדר. תישארי רגועה.‬
‫למה הם נובחים?‬ ‫-מכאן, בבקשה.‬
‫לאן אתה לוקח אותי? עדיין אתחדש, נכון?‬
‫יסבירו לך הכול ברגע ש…‬ ‫-אתה יכול פשוט לומר לי?‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אתה לא יכול לומר?‬
‫יהיה בסדר. אני מבטיח.‬
‫בואי.‬
‫זוכרים שאמרתי שהתוכנית להפלת זאוס‬ ‫כוללת שלושה בני אנוש?‬
‫- קנאוס -‬
‫זהו השני שבהם.‬
‫קנאוס מת לפני עשר שנים. ראיתם איך.‬
‫כמו רידי,‬ ‫הוא לחלוטין לא מודע לחשיבותו הקוסמית.‬
‫כלב טוב.‬
‫הוא התעורר במחשבה שהיום יהיה זהה לחלוטין‬ ‫לכל יום אחר בשאול.‬
‫שכרגיל,‬
‫הוא יתרכז אך ורק בעבר…‬
‫ויתעלם מההווה.‬
‫קדימה.‬
‫אבל זה ישתנה היום.‬
‫קנאוס, פרו, ברכותיי.‬
‫זכיתם בקידום.‬
‫שמי מדוזה ואתם תוכשרו להיות צוללנים.‬
‫אני לא רוצה להיות צוללן.‬ ‫-תסלח לי?‬
‫אף פעם לא הגשתי מועמדות.‬ ‫-אני כן! נדחיתי המון פעמים.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-אוי, זה נפלא!‬
‫תראו, אני פועל טוב.‬
‫לא, אתה לא, אבל אני עדיין לא אוהב‬ ‫שגונבים לי עובדים.‬
‫הוראה של פרספונה, כארון.‬
‫תראו, אני מחכה למישהי.‬
‫למי?‬
‫לאמא שלו.‬
‫באמת תהיתי.‬
‫הוא לא מספר הרבה.‬ ‫-כולם מחכים למישהו.‬
‫אני לא.‬ ‫-אתם כאן כדי לעבוד.‬
‫לא. אני לא רוצה ללכת. אני נשאר.‬
‫זה מעניין.‬
‫נראה שאתה שרוי‬
‫באיזו בורות מתוקה‬ ‫שיש כאן אלמנט כלשהו של בחירה.‬
‫מה לגבי הכלבים שלנו?‬
‫צוללנים לא משתמשים בכלבים.‬
‫מצטערת.‬
‫אני יותר אוהבת חתולים.‬
‫סליחה, גברתי.‬
‫את ה-מדוזה? כאילו…‬
‫איך לא הפכתי לאבן?‬ ‫-כי את פאקינג מתה.‬
‫קדימה, היום! קדימה.‬
‫אני אבוא לבקר. אני מבטיח.‬
‫תשגיח עליה, טוב?‬
‫בואו.‬
‫שמו פוטיס.‬
‫כלומר, "אור".‬
‫לא אכפת לי.‬
‫תמשיכו לזוז, בבקשה.‬
‫אין מה לדאוג.‬
‫לאן אנחנו הולכים? אנחנו הולכים למסגרת?‬
‫חשבתי שהולכים למסגרת.‬ ‫-גם אני.‬
‫ואני.‬
‫אנחנו לא?‬ ‫-זה רק עניין מנהלתי קטן. תזוזו.‬
‫אם זה בגלל מה שאמרתי במקדש…‬
‫תיכנסי, בבקשה.‬
‫מנהלתי?‬
‫למה יש מנהלה בשאול?‬ ‫-תיכנסי, בבקשה.‬
‫אנחנו עדיין נתחדש, נכון?‬
‫- אתה לא חייב להיות מת כדי לעבוד כאן,‬ ‫אבל זה עוזר -‬
‫איפה אנחנו?‬
‫בדיוק איפה שאתה צריך להיות.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬ ‫-כן, יש פה תור.‬
‫היי. הבנאדם הזה מתחרה, פטרישה.‬
‫אני… מה?‬ ‫-איך הוא יודע מה השם שלי?‬
‫זה היה אורפאוס?‬ ‫-מי?‬
‫היי!‬
‫תיכנס לשם.‬
‫היי! זה אני, מותק. חזרתי.‬
‫כן!‬
‫מי אתה?‬
‫אני…‬ ‫-היי, פולי.‬
‫הוא איתי.‬
‫שולחן מס' 1. ברוך הבא למערה.‬
‫זאת בדיחה?‬
‫סליחה?‬
‫המערה.‬
‫הבאת אותי למערה.‬
‫לך תזדיין.‬
‫"המערה" הוא מקום מפורסם…‬
‫- המערה -‬
‫אבל לא באופן חיובי.‬
‫זה מקום שאליו מגיעים אנשים נואשים‬ ‫כדי לנסות להיכנס לשאול.‬
‫יש קהל.‬
‫זה סוג של ספורט.‬
‫אבל הוא תמיד מסתיים בכישלון.‬
‫- המשחק נגמר -‬
‫היי!‬
‫שמע…‬
‫אני לא יודע מי או מה אתה, אוקיי?‬ ‫ולא אכפת לי.‬
‫לא באתי הנה כדי להיות מושפל.‬
‫ברור לך?‬
‫מושפל? למה אתה חושב ככה?‬
‫זאת תרמית. כולם יודעים שזאת תרמית.‬ ‫אף אחד לא מחזיר אף אחד.‬
‫זה פשוט לא נכון.‬
‫אפשרי לגמרי להחזיר אנשים,‬ ‫פשוט איש לא עשה זאת מעולם. אבל אתה תוכל.‬
‫טוב? אני יודע שתוכל.‬
‫האהבה שלך גדולה מהמוות.‬
‫מה אני צריך לעשות?‬
‫זה חידון.‬
‫מותק, זה חידון!‬
‫טוב.‬
‫דיוניסוס. חרא קטן.‬
‫בואו נדבר עם אחד האחרים.‬
‫הלו?‬
‫ארס?‬
‫היי, זה אבא.‬
‫אני חושב שאני משאיר הודעה במשיבון שלך.‬
‫מה שלומך, ילד?‬
‫התקשרתי לראות אם אתה בסביבה, ואם אתה,‬
‫לא יודע, עדיין כועס עליי?‬
‫בכל מקרה, אני צריך עזרה.‬
‫שמעת במקרה על הביזיון הזה‬ ‫בהרקליון לפני כמה ימים עם המונומנט?‬
‫זה פגע ברגשותיך? כי זה בהחלט פגע בשלי.‬
‫טוב, ביי.‬
‫ובכן, מעניין.‬
‫טוב.‬
‫מצלצל, מצלצל…‬
‫אף אחד לא בבית?‬
‫מה זה?‬
‫היי, אתנה.‬
‫היי, זה אבא'לה.‬
‫בא לך לעבוד קצת? ליצור כמה מיתוסים?‬
‫הלו?‬
‫אפולו, זה אבא.‬
‫הלו, אפרודיטה? זה אבא.‬
‫ארטמיס? זה אבוש.‬
‫אף אחד לא זמין? הם מקשיבים להודעות האלה?‬
‫את יודעת, אבוש.‬
‫הרמס! תענה לטלפון.‬
‫משפחה מזוינת.‬
‫זאוס תמיד מאוכזב מילדיו.‬
‫בני זונות.‬
‫הנה!‬
‫אז, בזכות חוכמתו האין סופית,‬ ‫הוא תמיד "מבשל" כמה ילדים על פני האדמה.‬
‫כן… כן!‬
‫התינוק.‬
‫את יכולה לעשות מה שבא לך, הוא חסין.‬
‫כן.‬
‫מה הוא יהיה?‬
‫מה הוא יעשה?‬
‫דברים דגולים.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫שיט.‬
‫נראה לי שאלה ההורים שלי.‬
‫לעזאזל.‬
‫ליפהפייה ההרה שלי, צלעות ספרטניות.‬
‫ג'ין טרויאני.‬
‫אל תגידי שלא יכול להיות שלום על פני האדמה.‬
‫טוב, מצחיק מאוד.‬
‫חשבתי שתהיה אבא שלי.‬
‫מי פה?‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫זאוס.‬
‫מי…?‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫לא.‬
‫שלום.‬
‫מי את?‬
‫אני אשתו, קטנטונת.‬
‫תראי…‬
‫כל הכבוד. כלומר, את זיון מבטיח מאוד,‬
‫ואת יפה מאוד. אני בהחלט מבינה את המשיכה.‬
‫אבל הסכמנו.‬
‫די עם הילדים.‬
‫מצטערת.‬
‫תעזור לי.‬
‫מה קורה לי?‬
‫הרה, זה באמת נחוץ?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫זאוס, למה? למה אתה רוצה תינוק?‬
‫בגלל הקמט שלך?‬
‫זה לא קמט חדש.‬
‫אני חוששת שעליי לבקש ממך להירגע.‬
‫בבקשה. אל תהרגי אותי, בבקשה.‬
‫אני לא אהרוג אותך. לא.‬
‫שום דבר כל כך חסר דמיון.‬
‫בבקשה…‬
‫יהיה לך כיף. אתם חבורה שלמה.‬
‫עשה זאת.‬
‫בבקשה, רק הוא. לא יהיו עוד, אני מבטיח.‬
‫רק…‬ ‫-לא.‬
‫הרה…‬ ‫-לא! כולם.‬
‫כל בני הכלאיים האלה, הם דורשים יותר מדי.‬
‫זה וולגרי, זה פרנואידי, וזה אנושי.‬
‫אתה לא זקוק להם.‬
‫כעת, אני אלך להכין לנו משקה.‬
‫כשאחזור, אני רוצה שהדבר הזה יהיה מת.‬
‫רואה? אמרתי לך שיש חבורה.‬
‫למה כולם נראים‬ ‫כל כך פאקינג מרוצים כאן למטה?‬
‫איך…‬
‫למה… אתה עדיין כמעט עירום לגמרי.‬
‫קח.‬
‫ככה טוב יותר. אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫בדיוק הייתי על פני האדמה.‬
‫בעילום שם, כמובן.‬
‫כל בן אנוש שראיתי שם למטה‬
‫היה עולץ באופן בולט ביותר.‬
‫לא מפחד.‬
‫וכשאתה לא מפחד, אתה לא סוגד לי.‬
‫אז, למה…‬
‫למה שזה יפריע לך?‬
‫בעבר לא הפריע לך שלא סוגדים לך.‬
‫פרומתאוס!‬ ‫-מה?‬
‫גם את זה לא היה לי בעבר.‬ ‫-אה, טוב…‬
‫לא, אני נחלש, והם חשים בזה.‬
‫אז אני חושב שמצב העניינים‬ ‫צריך לחזור למה שהיה פעם,‬
‫כשכל מי שחי שם למטה, חי בפחד מתמיד.‬
‫ממש התרשלתי מהבחינה הזאת.‬
‫אני עומד לעבור למצב השמדה מלא.‬
‫ללא אבחנה. מזמן לא עשיתי את זה.‬
‫אני אחסל, נראה לי, משהו כמו מחצית.‬
‫מחצית ממה? מחצית מהעולם?‬
‫אני פאקינג אזעזע אותם.‬
‫אני אאבן אותם מפחד‬ ‫וארסק להם את המורל עד שיתמסרו לי.‬
‫זוכר כשהרגת את כל הנמלים שלנו?‬ ‫כשהיינו ילדים?‬
‫אחת מהן נשכה אותך, אז שרפת את כולן,‬
‫ואז בכית במשך שבוע.‬
‫לא, אני לא זוכר שבכיתי.‬
‫בכית, ואז הייתה גם הכלבלבה.‬
‫הסטיה. אבא שלך דרס אותה עם העגלה.‬ ‫-בחייך.‬
‫תקשיב. אתה אהבת אותה.‬
‫אתה אהבת את הכלבלבה הזאת. באמת.‬
‫אהבת אותה כל כך שהחיית אותה.‬ ‫והיא נשארה איתך לנצח נצחים.‬
‫זה נכון. זה זאוס של פעם, זה שהאמנתי בו.‬
‫דרכים רבות מובילות לסגידה, זאוס.‬
‫אתה יודע זאת. אהבה יכולה לעשות המון.‬
‫אתה בונה את הסצנה, אתה שולט בנראטיב.‬
‫אתה מספר את הסיפורים…‬ ‫-חכה.‬
‫זאת התשובה שלך לכל זה? שאספר להם סיפורים?‬
‫אני רק אומר שאתה לא צריך להשמיד הכול‬ ‫כדי להיות מסוגל לשלוט…‬
‫תראו,‬
‫אני עושה ככל יכולתי כדי להגן עליכם.‬
‫הצלחתי לסדר כמה דברים לפני שהגעתי לכאן,‬ ‫אבל אני…‬
‫מוגבל.‬
‫אלוהים, אני מתגעגע לאדמה.‬
‫יותר מכפי שתוכלו לדמיין.‬
‫קדימה, רידי.‬
‫- המרכז לאנשי התווך -‬
‫זוזו. קדימה.‬
‫ברוכים הבאים!‬
‫כן, להוריד אפודים, בבקשה.‬ ‫אף אחד לא נכנס למים היום.‬
‫זה לא פועל.‬
‫זה…‬
‫איך מפעילים את זה?‬
‫את יכולה להפעיל את זה?‬
‫טוב, אז היה לכם קצת הלם עם הכלבים, אה?‬
‫כן, אתם בטח תוהים למה אתם כאן.‬
‫למה אנחנו כאן?‬
‫ובכן, כולכם נקברתם או נשרפתם ללא מטבעות.‬
‫זה אומר שאתם לא…‬ ‫-מה?‬
‫אתם לא יכולים לעבור דרך המסגרת ולהתחדש.‬
‫לכי תזדייני, ג'רי!‬
‫מי זאת ג'רי?‬
‫אחותי.‬
‫החשוב הוא לא לחוש בושה.‬
‫נצלו את הזמן כדי להשלים עם מה שקרה.‬
‫יש לכם המון זמן עכשיו.‬
‫סליחה, תסלח לי. אני חושבת שחלה טעות.‬
‫לא, אין טעות.‬
‫טוב, כן, יש טעות.‬
‫בעלי היה נושא המטבע שלי.‬
‫אז מה?‬
‫אז הוא בחיים לא היה קובר אותי בלי המטבע.‬
‫הוא בחיים לא היה עושה את זה.‬
‫אני…‬
‫בלי להעליב.‬
‫אני מנסה לומר לך שהייתה טעות.‬
‫אין טעויות.‬
‫לא כאן.‬
‫אה, בסדר.‬
‫אז הקרקס הזה הוא רק כיסוי?‬
‫כי זה לא דומה למה שהיה בסרטון, אז…‬
‫אין שום טעויות.‬
‫כן?‬
‫מה יקרה לנו עכשיו?‬
‫יש לכם הכול. חדר משחקים, קפטריה, בר.‬
‫יש לנו כמה מגרשי כדורסל.‬ ‫תקבלו מגורים משלכם.‬
‫כל מה שתצטרכו.‬
‫אבל… מה נעשה?‬
‫טוב, אתם תעבדו.‬
‫בעוד מספר ימים יקצו אתכם לאגפים המתאימים.‬
‫אין סיכוי. אני חייבת להתחדש.‬
‫אני חייבת. כל הילדות שלי הוקרבה לאלים.‬
‫הם לקחו את אמא שלי.‬
‫אני צריכה להתחיל מחדש.‬ ‫הם חייבים לי חיים חדשים.‬
‫האלים לא חייבים לך כלום.‬
‫אז, נישאר ככה?‬
‫למשך כמה זמן?‬
‫רק למשך 200 שנה.‬
‫ואז תקבלו את ההזדמנות שלכם.‬
‫הללו את האדס ואת נדיבותו.‬
‫ורו.‬
‫היא תחזור.‬
‫זה יהיה כיף.‬
‫שירות, בבקשה.‬
‫תגיד לי שאני עושה את הדבר הנכון.‬ ‫-אתה עושה את הדבר הנכון.‬
‫חזק יותר.‬ ‫-אתה עושה את הדבר הנכון.‬
‫חזק יותר. פאקינג חזק יותר!‬
‫אתה עושה את הדבר…‬ ‫-כן!‬
‫דמי השתתפות?‬
‫אין לי…‬
‫שיט, הארנק שלי לא עליי.‬
‫לחבר שלי יש אולי…‬
‫אני לא נושא מזומן.‬
‫מצטער.‬ ‫-רגע.‬
‫טבעת הנישואים שלי.‬
‫זה יספיק?‬
‫כן, אוקיי.‬
‫זה ממש פאקינג רומנטי.‬
‫החלפת חולצה?‬
‫מי אלה?‬ ‫-"הגורלות."‬
‫- הגורלות‬ ‫קלותו - לאכסיס - אטרופוס -‬
‫קובעי השאלות ורושמות הניקוד, בכמה רמות.‬
‫ברוכים הבאים לכל המשתתפים!‬
‫כן!‬
‫שמי פוליפמוס, שומר המערה.‬
‫היום אחר הצהריים יש לנו שלושה מתחרים.‬
‫כולם משחקים עבור הזדמנות לרמות את המוות‬
‫ולהביא מישהו חזרה מהשאול.‬
‫אוי כן!‬
‫כמובן, הכניסה היא רק ההתחלה.‬
‫יהיה לכם קצת מה לעשות כשתגיעו לשם.‬
‫אם תגיעו לשם.‬
‫בהצלחה לכולם!‬
‫מה קורה עכשיו?‬ ‫-תתרכז.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫כן!‬
‫כן! קדימה!‬
‫כן!‬
‫סיבוב ראשון.‬
‫סמנו בבקשה כל נמש,‬ ‫שומה ונקודת חן של יקירכם.‬
‫אוי, זין.‬
‫- לתה -‬
‫התחנה הבאה, נהר לתה.‬
‫כפי שכולכם יודעים, הצוללנים נדרשים‬
‫לעזור למתים הטריים לחצות את נהר לתה.‬
‫תלמדו איך לארגן ולבצע את התהליך הזה.‬
‫זה כולל רבדים רבים,‬ ‫ונראה הרבה יותר קל מכפי שזה באמת.‬
‫סליחה! פנו דרך!‬
‫אנא הסתדרו בטור מסודר…‬ ‫-זוזו, בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-הצוללנים כאן כדי לעזור לכם.‬
‫אנא התייחסו אליהם בכבוד.‬
‫תוקפנות כלפי צוללנים תיענש בחומרה.‬
‫קדימה, אנשים, תמשיכו לנוע. קדימה!‬
‫אנא הסתדרו בטור מסודר ועברו דרך השערים.‬
‫הצוללנים כאן כדי לעזור לכם.‬ ‫אנא התייחסו אליהם בכבוד.‬
‫טוב, תקשיבו.‬
‫אי אפשר לאלץ אף אחד להיכנס למים‬ ‫או לעבור דרך המסגרת.‬
‫רצון חופשי הוא בעייתי מהיבט של יעילות,‬
‫וזה התפקיד שלכם.‬
‫תפקיד הצוללנים הוא חיוני.‬
‫אתם מנחים, אתם תומכים, אתם מקשיבים.‬
‫אתם מכניסים את האנשים למים,‬ ‫דרך המסגרת, ולעבר ההתחדשות.‬
‫הבנתם?‬ ‫-כן.‬
‫אל תפשלי.‬ ‫-אני לא.‬
‫יפה.‬
‫מה יקרה אם כן נפשל?‬
‫תעבדו ב"התחדשות ילדים".‬
‫ואז נותרו שניים.‬
‫אוקיי, הסיבוב הבא. אתה.‬
‫ספר לי הכול על הילד שלך.‬
‫ספר לנו למה אתה צריך להיבחר‬
‫ולהחזיר אותו מהשאול.‬
‫אסור לך לדבר.‬
‫מה הוא עושה, לעזאזל?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אוי, שיט.‬
‫לא.‬
‫אל תדאג.‬
‫ואתה תשיר על אהבתך.‬
‫גם בלי הקול שלך.‬
‫אה, כן. שם! כן!‬
‫לך.‬
‫מצטער, חבר.‬
‫- לתה -‬
‫היי!‬ ‫-מצטערת.‬
‫למעלה. אל תוך המים, ולתוך המסגרת.‬
‫יש כאלו שלא יודעים לשחות, כן?‬
‫אתם צריכים לעזור להם. בגלל זה אתם צוללנים.‬
‫בחרתי בכם מהסיבה הזו בדיוק.‬
‫ואני טובה מאוד עם אנשים.‬
‫לא.‬
‫אנשים בלי מטבעות לא יכולים‬ ‫לעבור דרך המסגרת.‬
‫אוי.‬
‫המים לא יעלו כדי לפגוש אותם. הם לכודים.‬
‫אמרתי לך שהוא טוב.‬
‫היי! מה קיבינימט?‬
‫מה קיבינימט?!‬
‫האיש הזה, ידידיי…‬
‫האיש הזה עשה משהו לא בסדר.‬
‫נכון?‬
‫ספר להם.‬
‫לא. זה לא נכון.‬
‫תודה.‬
‫זין!‬
‫ספר להם מה עשית, אורפאוס.‬ ‫-תגיד את האמת, אורפאוס.‬
‫לא נוכל לעזור לך אם לא תספר את האמת.‬
‫אני…‬
‫כן? התחלה טובה.‬
‫מה יש לו בכיס?‬
‫מה זה?‬
‫המטבע של אשתי.‬
‫תתבייש לך!‬
‫כי אני אוהב אותה.‬
‫כי הייתי צריך שהיא תישאר‬
‫כדי שאוכל ללכת למצוא אותה ואז נהיה יחד.‬
‫שמוק אנוכי!‬
‫עמדנו להקים משפחה!‬ ‫לא התכוונתי להשאיר אותה שם!‬
‫בבקשה.‬
‫המשחק נגמר.‬
‫ברכותיי, שולחן מס' 2.‬
‫אתם רשאים להיכנס לשאול‬ ‫ולנסות למצוא את בנכם.‬
‫משעמם לי. בואו נלך לשחק ביליארד.‬
‫קדימה.‬
‫רידי…‬
‫היא כל כך עצובה.‬
‫קנאוס.‬
‫קנאוס!‬
‫היי.‬
‫אתה. אתה הכנסת אותי לכאן.‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני כמוך.‬
‫נקברתי בלי מטבע.‬
‫וגם אני הייתי פה המון פעמים,‬
‫וניסיתי לעבור את הקטע הזה בנהר.‬
‫בעלי לקח את המטבע שלי.‬
‫הוא אפילו לא נתן לי למות בלעדיו.‬ ‫לא ייאמן, אה?‬
‫אם זה משפר את הרגשתך,‬ ‫אמא שלי לקחה את המטבע שלי.‬
‫זה לא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מאתיים שנה, נכון? זה מה שהם אמרו?‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫זה משתפר. אני מבטיח.‬
‫לרידי אין מושג שהיא נמצאת‬ ‫בדיוק היכן שהיא צריכה להיות,‬
‫ושהיא פגשה בדיוק את מי שהיא צריכה לפגוש.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא.‬
‫זה היה מפגן של אהבה.‬
‫מה נוכל לעשות…‬
‫כדי להכניס אותו? חייב להיות משהו.‬
‫ייתכן…‬
‫שלמענך, דיוניסוס,‬
‫נוכל לקחת שניים לשאול.‬
‫שום דבר לא בלתי אפשרי. אבל יהיה לזה מחיר.‬
‫כמובן. הכול.‬
‫לא, לא אתה. הוא.‬
‫טיק טוק.‬
‫אה, לא, זה… כן.‬
‫אולי לא.‬ ‫-מה?‬
‫לא, זה לא שלי, זה…‬
‫זה לא מיוחד, זה רק שעון.‬
‫אז מה הבעיה?‬
‫אוקיי.‬
‫מה עכשיו?‬
‫איפה אני?‬
‫אני יודע מה אני עושה.‬
‫יש לי תוכנית דו-שלבית.‬
‫שתה את מי הפיתול שלך.‬
‫לא, תודה.‬ ‫-לא…‬
‫חכה רגע. "לא, תודה"?‬
‫תמיד יש משהו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫"לא, תודה"?‬ ‫בחייך, ארגנתי לך קשית גמישה ומוזהבת.‬
‫נחמד.‬
‫היא תואמת לבגד היווני שלך. תשתה.‬
‫זהו זה. אוקיי.‬
‫שלב ראשון, אסונות טבע.‬
‫זה יגרום להם לרחוש כבוד, וממש מהר.‬
‫שלב שני, וזו מחווה עבורך, קשישי.‬
‫סיפורים. תודה. אין כמו סיפורים.‬
‫אספר להם סיפורים שיגרמו להם‬ ‫לשנוא זה את זה, בסגנון מלחמת טרויה.‬
‫אתגנב לי לתוך הלבבות העדינים והרגישים שלהם‬
‫ואשחיר אותם משחור.‬
‫אם זה יתבצע נכון,‬
‫אז מהר מאוד, אידיוט אחד יתפתה לגנוב‬ ‫את אשתו של אידיוט אחר,‬
‫ואז מישהו ישרוף את הילד שלו,‬ ‫ויקווה שהרוח תנשב לכיוון הנכון.‬
‫ומשם הדרך קצרה למלחמה בת עשר שנים,‬
‫שהם יחשבו שהם רוצים.‬
‫ומה אני עשיתי?‬ ‫-שום דבר.‬
‫ככה זה צריך להיות בכל רחבי העולם, כל הזמן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫איפה השעון שלך?‬
‫לא יודע. אני לא מוצא אותו.‬
‫אוקיי.‬
‫"אוקיי"? חכה רגע.‬
‫למה אתה מתכוון? התכוונת למשהו.‬
‫לא, אני לא.‬
‫שום דבר.‬
‫אני מצטער. בוא, השלבים.‬
‫מה?‬
‫כן, נכון.‬
‫מה?‬
‫נכון.‬ ‫-מה?‬
‫הרקולס אמר שהשעון הזה מביא מזל.‬
‫הוא עזר לו לעבור את 12 מעללי הגבורה,‬
‫אז הוא יעזור לי לעבור את שני השלבים שלי.‬
‫קודם, אמצא את השעון.‬ ‫-אוקיי.‬
‫ואז אתחיל בביצוע התוכנית.‬
‫רעיון טוב.‬
‫זה המחיר שלי.‬
‫אני חייב להחזיר אותה.‬ ‫אני חייב לתקן את המצב.‬
‫בבקשה.‬
‫אהיה הראשון שיביא מישהו מהשאול, אני נשבע.‬
‫האהבה שלי גדולה מהמוות.‬
‫אני אוכיח את זה.‬
‫כן. בסדר.‬
‫כן. בוא נעשה את זה. זה… כן.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫לפי האגדה, איש מעולם לא חזר מהשאול.‬
‫קדימה. בואו אחריי.‬
‫אבל כמו שזאוס אמור לדעת טוב מכולם,‬
‫אי אפשר לסמוך על אגדות.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬