Kenido!
Promijenila si se.
Što radite vi tu?
Ali ja…
Nisam se vratio u tabor.
Bacaš ljagu na bogove i na svoje pleme.
Vero.
Majko?
Tu je bio neki tip.
Neki tip.
Gdje je…
Gdje je taj tip?
Što sam učinio?
Ma što sam to učinio?
Da čujem.
S čokoladom ili bez?
Bilo je sira. Sir sam pojeo, oprosti. Sinoć si se baš razvalio.
Hoćeš vratiti svoju ženu? Onda moraš ojačati. Evo.
Hranjivo!
-Mislio sam da sam te sanjao. -Dobro, sjedni.
Hajde.
Mogu…
Stvarno mogu…
Ridi vratiti, a da ne umrem?
Da!
Ali moramo biti brzi.
Da ne prođe kroz Portal.
PODZEMLJE, RIJEKA STIKS
Svi putnici neka se upute na most
na orijentacijsku poruku našega gospodara Hada.
Što je jedino sigurno u životu?
Da ima kraj.
Što se ljudskih bića tiče,
oni se pouzdati mogu samo u smrt.
Neki od vas će se bojati.
Neki će se ljutiti.
Možda mislite da vam još nije kucnuo čas, ali neka vas tješi ovo.
Vaša odanost bogovima, meni i mojoj obitelji napokon će se isplatiti.
I zato, jebeš njih.
Jesi li me čula?
Prkosim im.
Prkosim bogovima.
Što bolje služite nama i Zemlji koju ste napustili,
to će vaš sljedeći život biti blistaviji.
Trajektom upravo prelazite rijeku Stiks.
Ta vodena masa vodi vas sa Zemlje u podzemlje.
DOBRO DOŠLI U ASFODEL
Čekat ćemo vas u luci i usmjeriti prema sljedećoj fazi putovanja
na rijeci Leti,
gdje će vam naši susretljivi ronioci pomoći da uđete u vodu
i prođete kroz…
Portal.
Ja sam ga izgradio.
Za vas,
kako bi se vaši atomi mogli radosno vratiti na Zemlju.
Ne žalite za životom, u život ćete se vratiti.
Dobro došli natrag u podzemlje.
Sve će biti dobro.
SRETAN PREPOROD
HAD, BOG SMRTI
(GRIŽNJA SAVJESTI)
Aha.
Još si tu?
Halo?
PERZEFONA, KRALJICA PODZEMLJA
Halo?
Ma što je? Jesam.
Ovdje sam.
Na zvučniku sam?
Nisi.
Pusti! Aha…
Poslat ćemo poruku onima koji su srali po spomeniku.
-No? -Da.
Dobro.
Jesi li obučio dodatne ronioce?
Nisam.
Kao prvo, radimo na selekcijskom postupku.
Kako molim? Ma…
Što će ti selekcijski postupak?
Samo premjesti ljude.
-Ha? -Zeuse.
-Nemoj zamjeriti… -Eto, zvučnik!
-Nije lako naći nove ronioce. -Molim?
Sve radnike podzemlja koji su se prijavili i zadovoljili
primili smo i obučili.
Ako sad povećamo broj, kvaliteta će opasti.
Pa što? Nemamo vremena za to.
Briga me jesu li zadovoljili.
Trebaju obuzdati rulju, nije to umjetnost.
Nađite još ronilaca!
Pusti!
Nije umjetnost, ali je vještina.
Zeuse, vođenje ljudskih duša kroz Portal
složen je i osjetljiv proces.
Ne možemo,
ako želimo očuvati integritet podzemlja,
dopustiti da kriteriji…
Halo?
Ma nema problema.
Što…
Dobro.
Fino, da!
Fino.
Dok ste mi na vezi,
je li netko od vas dvoje slučajno vidio moj sat?
Već…
Prekinuše.
Previše radiš.
Što mislite, što ćete biti u sljedećem životu? Čemu se nadate?
Pa…
Ne znam.
Da ga neću potratiti?
Zašto? A vi?
Ja sam bila žrtva na proslavi Olimpije.
Dobro.
Dakle, nešto više od toga.
Htjela sam biti tacita, ali, nažalost, nisu me pozvali.
Svejedno sam služila Heri.
Prošla sam obuku za uklanjanje jezika u njezinu čast.
I nikad se nisam udala, jasno.
Svojom voljom?
Da.
Svojom voljom.
Jako ste mladi.
Kako ste umrli?
Pokupio me kamion nakon što sam rekla da prkosim bogovima.
Vjerojatno će me pretvoriti u psa ili kamen. Tko zna?
Tako znači.
E pa neka vam je sa srećom.
Vero.
U kurac.
U kurac! Umrijet ćemo!
Ja umrijeti ne mogu, a tebe neću pustiti da umreš.
Kako to mogu znati? Kako da znam da si onaj koji kažeš da jesi?
Dioniz, hoću reći.
Bogovi su od početka na Zemlji.
Ali vi to ne znate ako vam ne kažemo. Mi odlučujemo.
Moraš se pouzdati.
Imati vjere.
Možeš li to?
Ne!
Sinoć si se htio ubiti. Smiri se.
Ne!
-Mamicu mu! -Otvori oči.
Jebote!
Ideš!
Bravo! Ovo je bilo vrhunski. Ma odlično.
Ma što je…
Sve pet. Samo sam morao biti siguran.
Zašto mi pomažeš?
Dionize, pa to što si ti niži rang nije ništa loše.
Volim tvoju glazbu.
Dođi sad, pričaj mi malo o svojoj dragoj!
HARON
Svi voditelji neka se jave na dužnost u luci.
Dobro došli u Asfodel.
Svrstajte se u kolonu i prođite kroz rampe.
Samo pet redova.
I neka budu ravni. Pripremite pse.
Ovo su radni psi kerberi.
Molimo vas da ih ne milujete.
Brže to!
Istupite.
Idemo.
Polako! Fotise.
Fotise, dođi. Idemo.
Istupite, molim vas.
-Zašto? -Samo smireno.
-Na što laju? -Izvolite ovamo.
Kamo me vodite? Ići ću na Preporod?
-Netko će sve objasniti… -Dajte mi recite.
Kamo idemo?
Zašto šutite?
Sve će biti u redu. Obećavam.
Dođite.
Rekao sam da plan za svrgavanje Zeusa obuhvaća troje ljudi, sjećate se?
KENEJ
Ovo je drugi čovjek.
Kenej je umro prije deset godina. Vidjeli ste kako.
Kao i Ridi, posve je nesvjestan svoga kozmičkog značenja.
Dobar dečko!
Kad se probudio,
mislio je da će ovo biti još jedan običan dan u podzemlju.
Da će ga, kao i inače,
zaokupljati isključivo prošlost.
A da će sadašnjost zanemariti.
Idemo.
Ali to će se danas promijeniti.
Keneju, Prue, čestitam.
Promaknuti ste.
Ja sam Meduza, a vi idete na obuku za ronioce.
-Ja ne želim biti ronilac. -Molim?
-Nisam se prijavio. -Ja jesam! Puno su me puta odbili.
-Znam. -Pa ovo je divno!
Ja sam dobar voditelj.
Bome nisi. Ali nije mi drago što mi preotimaju radnike.
Tako je naredila Perzefona.
Ja čekam nekog.
-Koga? -Svoju majku.
-Uvijek me to zanimalo. Jako je povučen. -Svatko nekog čeka.
-Ja ne. -Tu ste da biste radili.
Ne. Ne želim otići. Ostajem.
Zanimljivo.
Simpatično mi je što si očito stekao pogrešan dojam da imaš mogućnost izbora.
A naši psi?
Ronioci ne rade sa psima.
Žalim.
Ja više volim mačke.
Oprostite, gospođo.
Jeste li vi ona Meduza? Iz…
-Zašto se nisam okamenila? -Pa mrtva si, jebote.
Požuri se malo, idemo!
Posjećivat ću te, obećavam.
Prati hoće li ona doći.
Hajde.
Zove se Fotis.
-To znači „svjetlo”. -Fućka mi se.
Ne zastajkujte.
Samo bez brige.
Kamo ćemo? Idemo na Portal?
-Mislila sam da idemo tamo. -I ja.
-Ja isto. -Pa zar ne idemo?
Papirologija. Naprijed.
-Ako je to zbog onog što sam rekla… -Molim vas, uđite!
Papirologija?
-Papirologija u podzemlju? -Uđite!
Idemo! Tako!
Svejedno idemo na Preporod?
DA BI RADIO OVDJE, NE MORAŠ BITI MRTAV, ALI TAKO ĆE TI BITI LAKŠE
Gdje smo?
Točno gdje ti i trebaš biti.
-Što to radite? -Da, stanite u red!
Čovjek se natječe, Patricia!
-Molim? -Kako zna moje ime?
-Je li to Orfej? -Tko?
Pozdrav!
Ulazi!
To sam ja! Vratio sam se!
Nego što!
Tko si ti?
-Ja… -Bok, Poli.
On je sa mnom.
Stol jedan. Dobro došao u Pećinu.
Ti to mene zezaš?
Molim?
Pećina.
Doveo si me u Pećinu.
Jebi se.
Pećina je na glasu.
PEĆINA
Ali ne dobrom.
Onamo zalaze očajnici
ne bi li nekako ušli u podzemlje.
Postoji publika.
To je sport.
Ali uvijek se završi neuspjehom.
Slušaj.
Ne znam tko si ni što si. Nije me ni briga.
Nisam došao da me ponižavaju.
Jasno?
Ponižavaju? Otkud ti to?
Svi znaju da je ovo prijevara! Nikog nije moguće vratiti!
Ma nije istina!
Moguće je, samo što to dosad nitko nije uspio. Ali ti možeš!
Znam da možeš!
Ljubavlju nadjačavaš smrt.
Što moram učiniti?
To je kviz!
Kviz, micko!
Dobro.
Dioniz. Govno jedno.
Da čujemo i druge.
Halo?
Arese.
Tvoj stari je.
Mislim da ostavljam poruku na sekretarici.
Kako si mi, mali?
Zovem da vidim jesi li tu i da vidim jesi li…
Ono, još ljut na mene.
Uglavnom, trebam pomoć.
Jesi li možda vidio onaj debakl sa spomenikom u Heraklionu neki dan?
Je li te to uvrijedilo? Mene bome jest.
Dobro, bok.
Pa zanimljivo.
Dobro.
Zvrc, zvrc, zvrc.
Pa jebote, nikog nema doma. Što je sad to?
Bok, Ateno.
Tatica je.
Bi li htjela malo raditi? Stvarati mitove? Halo?
Halo?
Apolone, tata je.
Zdravo, Afrodito. Tatica je.
Artemido? Ovdje tvoj pape.
Pa ima li koga? Slušaju li oni te poruke?
Ma znaš, pape. Hermese!
Javi se!
Jebem ti ja obitelj!
Zeus je vječno razočaran svojom djecom.
Govnari!
Eto na!
I zato, mudar kakav jest, uvijek na Zemlji ima neke u pripremi.
To!
Dijete.
Radi što hoćeš, nećeš mu naškoditi.
Aha.
Što će biti?
Što će raditi?
-Velika djela. -Da?
Aha.
Sranje! Moji roditelji.
U vražju mater!
Za moju trudnu ljepoticu. Spartanska rebarca.
Trojanski gin.
Tko kaže da mir na Zemlji nije moguć?
Jako duhovito!
Mislila sam da je moj tata.
Tko je tu?
Nije smiješno.
Zeuse.
-Tko… -Kako to misliš?
Ne!
Ne.
Zdravo.
Tko si ti?
Njegova žena, malecka.
Ovako.
Svaka čast. Za jebanje si stvarno nadarena.
I jako si lijepa. Privlačnost mi je potpuno jasna.
Ali dogovorili smo se.
Nema više djece.
Žalim!
Pomozi mi.
Što je ovo?!
Hera, je li ovo baš nužno?!
Pa zapravo i nije.
Zašto hoćeš dijete?
Zbog bore?
Nije ti to nova bora.
Morat ću te zamoliti da se smiriš.
Molim te. Nemoj me ubiti.
Neću ja tebe ubiti. A ne.
To je nemaštovito.
Molim te…
Bit će veselo. Ima vas cijeli roj.
Hajde.
Molim te, samo još ovo. I više neću.
-Samo… -Ne!
-Hera… -Ne! Svi oni.
Svi ti polutani, previše je posla oko njih.
To je prostački, paranoično i ljudski.
Ne trebaju ti oni.
Idem nam sad složiti piće.
A kad se vratim, ovo da je bilo mrtvo.
Rekla sam ti, cijeli roj.
Zašto tu dolje svi izgledaju tako jebeno zadovoljno?
Kako…
Zašto… I dalje si skoro gol golcat.
Evo.
Tako već može. Trebam tvoje mišljenje.
Sad sam bio na Zemlji.
Inkognito, naravno. I…
Svako ljudsko biće koje sam vidio
bilo je napadno…
srdačno.
Ne prestrašeno.
A ako nisu prestrašeni, ne štuju me.
Zašto…
Zašto ti to smeta?
Prije ti nije smetalo što te ne štuju.
-Prometeju! -Što je?
-Prije nisam imao ovo. -Daj!
A ne. Sve sam slabiji, a oni to osjećaju.
I zato sve ponovno treba biti kao što je nekad bilo.
Tako da svi dolje stalno žive u neizvjesnosti.
Bio sam previše popustljiv.
Ali sad ću početi tamaniti sve odreda.
Neselektivno. Već dugo nisam.
Pobit ću…
pa jedno pola.
Pola čega? Svijeta?
Doživjet će jeben šok.
Okamenit ću ih i potkopati im moral da mi se pokore.
Sjećaš se kad si nam pobio sve mrave? Dok smo bili mali.
Jedan te ugrizao i sve si ih spalio.
A onda si tjedan dana plakao.
Ne sjećam se plakanja.
Plakao si. A onda ono štene.
-Hestija. Tvoj tata ju je pregazio. -Daj!
Slušaj me. Volio si je.
Obožavao si to štene! Jesi!
Tvoja ju je ljubav oživila. I zauvijek je ostala uz tebe.
To je istina. Takav je bio stari Zeus, onaj u kojeg sam vjerovao.
Štovanje se potiče na razne načine. Ljubavlju se može puno postići.
Ti intoniraš priču, ti određuješ radnju.
-Ti pripovijedaš… -Stani.
To je tvoj odgovor? Da im trebam pripovijedati priče?
Samo kažem da ne moraš sve razoriti da bi uspostavio kontro…
Ma ovako.
Štitim vas kako god mogu.
Dogovorio sam neke stvari prije ovoga, ali ruke su mi…
vezane.
Bože, fali mi Zemlja!
Ne možete ni zamisliti koliko.
Hajde, Ridi.
CENTAR ZA NERIJEŠENE SLUČAJEVE
Hodajte. Hajde.
Dobro došli!
Skinite prsluke. Danas nitko neće u vodu.
Ne radi.
Ma… Kako da ga uključim?
Možeš ti?
Dobro. Malo vas je šokiralo ono sa psima, je li tako?
Vjerojatno vas zanima zašto ste tu.
Da, zašto?
Svi ste pokopani ili kremirani bez novčića.
-To znači… -Molim?
Ne možete kroz Portal proći na Preporod.
Jebi se, Geri!
Tko je Geri?
Moja sestra.
Važno je da se ne sramite.
Samo se polako pomirite s onim što se dogodilo.
Vremena imate napretek.
Oprostite. Mislim da se dogodila pogreška.
Ne, nije.
O da, jest.
-Moj je novčić bio kod muža. -Da, i?
I on me nikad ne bi pokopao bez novčića.
Ni govora.
Ja…
Nemoj se ljutiti.
Hoću reći da se potkrala pogreška.
Pogrešaka nema.
Ne ovdje.
Pa dobro.
Znači, ova pizdarija je samo paravan, je li?
Jer uopće nije kao na onom videu.
Nema pogrešaka.
-Da? -Što će sad biti s nama?
Sve tu imate. Sobu s društvenim igrama, menzu, bar.
Dva košarkaška terena. Svatko ima svoj smještaj.
Sve što vam treba!
Ali što ćemo raditi?
Radit ćete.
Za koji dan bit ćete raspodijeljeni po sektorima.
Nema šanse. Ja moram na Preporod.
Moram. Cijelo sam djetinjstvo posvetila bogovima.
Uzeli su mi mamu.
Moram okrenuti novi list. Duguju mi novi život.
Ništa vam ne duguju.
Znači, ostat ćemo ovako?
Kako dugo?
Samo dvjesto godina.
A onda ćete dobiti priliku!
Slavite Hada i njegovu darežljivost.
Vero.
Vratit će se.
Bit će zabavno.
Posluga!
-Reci mi da dobro postupam. -Dobro postupaš.
-Glasnije! -Dobro postupaš!
Ma glasnije, jebote!
-Dobro postupa… -To!
Kotizacija?
Nisam…
Nisam ponio novčanik.
Moj prijatelj bi mogao…
Ne nosim gotovinu.
-Žao mi je. -Stanite.
Vjenčani prsten. Može li to?
Pa može.
Teška romantika.
Presvukao si košulju?
-Tko je to? -To su moire.
MOIRE: ATROPA, LAHEZA, KLOTO
Ispituju i bilježe rezultat. Na više razina.
Dobro došli, igrači!
To!
Ja sam Polifem iz Pećine.
Danas imamo troje natjecatelja.
Svi se nadmeću za priliku da izigraju smrt
i nekog vrate iz podzemlja.
Aha!
Da se razumijemo, ulazak je tek početak.
Još vas štošta čeka i nakon što dospijete dolje.
Ako dospijete dolje.
Sretno vam svima!
-I što sad? -Koncentriraj se.
Jeste li spremni?
Jesmo!
Jesmo, dajte!
Da!
Prvi krug.
Molimo vas da označite svaku pjegu, madež i mrljicu na svojim voljenima.
Opa!
Najebasmo.
LETA
Sljedeća postaja, rijeka Leta.
Kao što znate,
roniocima je zadatak da netom umrlima olakšaju prijelaz preko rijeke Lete.
Naučit ćete kako da taj proces organizirate i njime upravljate.
Višeslojan je, a čini se jednostavniji nego što jest.
Pardon! Samo malo!
-Svrstajte se u kolonu… -Razmaknite se, molim vas.
-Hvala. -Pomoći će vam ronioci.
Budite uljudni prema njima.
Nećemo tolerirati agresivnost prema roniocima.
Hajde, ne zastajkujte. Idemo!
Svrstajte se u kolonu i prođite kroz rampe.
Pomoći će vam ronioci. Budite uljudni prema njima.
Dakle, ovako. Nikog nije moguće prisiliti u vodu ili kroz Portal.
Ali slobodna volja ne ide baš u prilog učinkovitosti i zato ste tu vi.
Ronioci su ključni.
Vi vodite, pružate podršku, slušate.
Uvedete ljude u vodu, kroz Portal pa prema Preporodu.
-Jasno? -Da!
-Nemoj zajebati. -Neću.
Fino.
A što ako zajebemo?
Idete na Dječji preporod.
I ostadoše dvojica.
Dobro, sljedeća runda. Ti!
Što je bilo s tvojim sinom?
Objasni nam zašto bismo izabrali tebe
da ga vratiš iz podzemlja.
Ne smiješ govoriti.
-Kog to vraga izvodi? -Ne znam.
Jedan, dva…
Pas mater.
Ma ne.
Bez brige.
A ti ćeš o svojoj ljubavi pjevati.
Također bez glasa.
E da! Onamo! To!
Hajde!
Žalim slučaj, stari.
LETA
-Hej! -Oprostite.
U vodu, kroz Portal.
Neki ne znaju plivati, shvaćate?
Morate ih voditi. Zato ste vi ronioci.
Zato sam vas i izabrala.
A ja znam s ljudima.
Ne.
Ma ne!
Ljudi bez novčića ne mogu proći kroz Portal.
Ajoj.
Voda se neće dići prema njima. U klopci su.
Rekao sam ti, majstor.
Koji je sad ovo kurac?!
Koji kurac?!
Ovaj čovjek, prijatelji…
Ovaj je čovjek nešto skrivio.
Je li tako?
Reci im.
Nisam.
Hvala.
O jebote!
-Molim te, reci im što si učinio. -Reci istinu.
Inače ti ne možemo pomoći.
Ja…
Da? Dobro si počeo.
Što ima u džepu?
Što to ima u džepu?
Što je to?
Što li je to?
Novčić moje žene.
Sram te bilo!
Zato što je volim!
Morala je ostati
da je ja uspijem naći pa da budemo zajedno.
Pizdo sebična!
Zasnovali bismo obitelj! Ne bih je ostavio ondje!
Molim vas.
Igra je gotova.
Čestitamo stolu broj dva.
Možeš ući u podzemlje i tražiti svog sina.
Dosadno mi je. Idemo na biljar.
Hajde.
Ridi…
Izvan sebe je.
Keneju.
Keneju!
Ti. Ti si me ovamo smjestio.
Ne, nisam.
I meni se to dogodilo.
Pokopali su me bez novčića. I ja sam ovamo dolazio.
Puno puta.
Htio sam prijeći taj dio rijeke.
Muž je uzeo moj novčić.
Nije mi dao ni da umrem bez njega. Da ne povjeruješ, ha?
Da te utješim, mislim da je meni mama uzela moj.
Nisam utješena.
Žao mi je.
Dvjesto godina? Tako su rekli?
Aha.
Dobro.
Bit će bolje. Časna riječ.
Ridi i ne sluti da je točno ondje gdje i treba biti
i da je srela onoga koga i treba sresti.
Oprosti.
Ne.
To je bilo iz ljubavi.
Što da poduzmemo?
Da on uđe. Nešto sigurno možemo.
Pa možda,
tebi iz usluge, Dionize,
u podzemlje mogu ući dvojica.
Ništa nije nemoguće. Ali bit će skupo.
Platit ću koliko god treba.
Ne ti, on.
Tika-taka.
A ne, to je… Aha.
-Možda ipak ne. -Molim?
Nije moj, nego…
Ništa posebno, običan sat.
U čemu je onda problem?
Dobro.
Što je sad?
Gdje sam?
Znam što radim.
Imam plan u dvije faze.
-Popij vodu s Meandra. -Ne, hvala.
Ne…
Čekaj malo. „Ne, hvala”?
Svaki put je neki vrag.
-A stavio sam ti zgodnu zlatnu slamčicu. -Super.
Paše ti uz taj meandar na obrubu. Pij.
Eto ga. Dakle, ovako.
Prva faza, elementarne nepogode.
To će ekipici dolje utjerati strah u kosti dok si rekao keks.
Druga faza. Tebi u čast, kućo stara.
Priče. Hvala lijepa. Priče su zakon.
Napričat ću im svašta da se međusobno zamrze, onako kao u Trojanskom ratu.
Uvući ću im se u nježna i ustreptala srdašca
i naliti u njih otrov.
Ako priču ispredem kako treba, neki će šupak ukrasti ženu drugom šupku.
Pa će netko spaliti i svoje dijete da mu vjetar bude povoljan.
I mic po mic, eto desetogodišnjeg sukoba koji će oni misliti da žele.
-A što sam ja učinio? -Ništa.
Tako to treba biti u cijelom svijetu, stalno.
-Da. -Aha.
Gdje ti je sat?
Ne znam, ne mogu ga naći.
Pa dobro.
Stani malo.
Što ti to znači? Nešto si htio reći.
Ma nisam. Ništa.
Oprosti. Hajde. Faze.
Što je?
Pa da.
Što?
-Pa da. -Što?
Heraklo je rekao da taj sat stvarno nosi sreću.
S njime na ruci izgurao je dvanaest zadataka,
valjda mogu i ja svoje dvije faze.
-Prvo ću naći sat. -Dobro.
A onda ću se baciti na taj plan.
Pametno.
To je moja cijena.
Moram je vratiti. Moram se iskupiti.
Molim te! Ja ću biti prvi koji će nekog vratiti iz podzemlja, kunem se.
Ljubavlju nadjačavam smrt.
Dokazat ću to.
Ma može! Aha.
Idemo. Evo.
-Uzmi. -Hvala ti.
Hvala!
Mit kaže da se iz podzemlja nitko nije uspio vratiti.
Hajde, za mnom.
Ali bar bi Zeus to trebao znati…
mitovi su nepouzdani.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović