Har I et toilet?
-Du lod vist nøglerne… -Toilettet?
Gennem den dør.
FURIERNE TISI - ALEKTO - MEG
Furierne er lige så gamle som guderne.
Endda ældre.
På Jorden straffer de gerninger, de mener, er gået ustraffede hen.
Ganske subjektivt.
Kun dem, de jagter, kan se eller høre dem.
-Husk. -Husk, hvad du gjorde.
Husk.
Hej, Terry.
Nej…
-Nej. -Er du træt?
Du ved, hvordan du slipper for os, ikke?
Nej, Terry…
Makker?
Er alt i orden?
Makker?
Fuck, mand!
Hvem er den næste?
-Hende. -Det bliver skægt.
Indtil nu har I mødt to vigtige mennesker.
Nu til den tredje.
-Velsignet olympia. -Jeg lovede at vende tilbage til hende.
For at forstå Aris betydning
må vi spole tilbage til starten på den dag.
Ari er morder. Uforsætligt.
Hun havde en tvillingebror, Glaukos.
I søvne lagde hun sig på ham, da de var små.
Tillykke med fødselsdagen.
Hun kvalte ham til døde.
Aris mor havde aldrig accepteret, at hendes søn var død,
så det var han på mange måder ikke.
Tillykke med fødselsdagen.
Hvabehar?
Tillykke med fødselsdagen.
Det bliver en travl dag.
Ja. Hvordan ser monumentet ud?
Jeg vil gå så vidt som at kalde det majestætisk.
Vil du?
-Ja. -"Majestætisk"?
-Det var godt tænkt af Dem. -Ja. Synes du om det?
Ari, ti nu stille!
Daidalos prøver at koncentrere sig.
Ikke sandt?
Det går fint.
Gå.
Hans næse er for stor.
Jeg siger det hvert år.
Hun er kun forlægget. De var tveæggede.
Jeg henter et billede af min far.
Ja.
-Beklager. -Hun har ret.
Bedstefars næse var flot.
En flot skillevæg. Det var hans ansigts pryd.
Ikke som…
Jeg er i trediverne. Hun burde være holdt op.
Du behøver ikke at gøre det.
Jo, jeg gør.
Hvordan mindes du Ikaros?
Åh…
…du ved.
Jeg beder. Takker guderne for hans fornyelse.
Ja. Det lyder fornuftigt.
Hvad skal I senere? Efter olympia.
Skal I male Herakleion rød?
Du kender mig.
Du burde forlade paladset. Det gør du aldrig.
Jeg er glad her.
Hvad med dig, Theseus? Hvad siger du?
Smide blazeren? Lad os drikke os i hegnet.
Hr. præsident.
Tillykke, min skat.
Altså, hvert eneste år…
Det forbløffer mig, du stadig gør det for din mor.
Jeg mener det.
Jeg vil gerne.
Nej, du vil ej.
Men tak.
Kom nu, far.
Ved I, hvad hun afslår hvert år?
En fødselsdagsgave.
I år må vi få hende til at sige ja. Hvad du end ønsker, er det dit.
Jeg sværger.
Hvad som helst.
Hvordan overtaler jeg hende?
Det er stadig et nej, men tak.
Kom nu, Daidalos.
Bare lav en bedre udgave af mig.
Venner, Kretas borgere,
velsignet olympia.
Som traditionen byder, så lad os lovprise gudernes gave til os alle,
fornyelsens mirakel.
Vi mennesker fødes takket være Zeus' nåde.
De bedste af os lever vores liv som guds tjenere.
Når vi adlyder Olympen,
belønnes vores troskab med et nyt liv, et bedre liv.
Det er Glaukos' dag.
Og Aris.
Et liv i fromhed gør, at man ikke frygter døden.
Vi kan ikke kritisere guderne eller deres højtid.
Jeg kritiserer ikke guderne.
Jeg kritiserer deres kalender.
Har du drukket?
Her har vi Agatha af Herakleion,
et menneskeoffer, som har givet samtykke til at dø i Olympens navn
i sikker forvisning om, at hendes fromhed vil sikre hende en glorværdig fornyelse.
Sjælen forlader legemet med alle gudernes velsignelse
og vender tilbage som en gave til verden i en ny og pragtfuld form.
Der findes ikke død, kun fornyelse.
-Vero. -Vero.
I dag er det min hellige ære
at afsløre et monument tilegnet vores guder.
I ved, hvad der nu sker. Nogen har været tidligt oppe.
Fuck Minos.
Og fuck guderne.
I Zeus' navn, vær standhaftige.
Lad intet distrahere jer.
I ved, man aldrig arbejder forgæves for dem.
Velsignet olympia.
Vero.
FUCK GUDERNE
Hvad helvede er det?
Åh nej.
Er det lort?
Hvem har gjort det?
Mor.
Hvem har vanhelliget guderne?
Hvem har trodset min familie?
I vil blive opsporet!
I vil blive straffet!
Okay. Hov.
Går det?
Lad os få den af.
Dig…
Du skreg, da du blev født.
Er du klar over det?
Ja, mor, det ved jeg. Det har du fortalt mig mange gange.
Glaukos var så stille,
så rolig.
Han var rent faktisk blå.
Jeg frygtede, han ville dø, men han var perfekt.
Du kom ind i verden og fyldte den med vrede.
FUCK GUDERNE
DET TROJANSKE KVARTER
Skide trojanske udskud!
Kom så!
Hvis nogen skjuler De Syv Trojanere, bliver de anholdt.
Fuck guderne!
-Lig så stille! -Lig stille!
Jeg har ham.
Hekabe havde være Trojas dronning.
Andromache var hendes svigerdatter.
Deres mænd var blevet myrdet for øjnene af dem,
og Andromaches eneste barn, Astyanax,
var blevet kastet ned fra bymuren, da trojanerne overgav sig.
De var begge meget trætte.
Nå?
Vi kendte intet til det. Vi er lige så forfærdede som Dem.
Monumentet blev skabt til ære for vores guder.
Et symbol på lydighed og taknemmelighed.
Et symbol, som jeres folk bogstaveligt talt har skidt på.
I har vanæret ikke blot guderne, men også landet, som tog jer til sig.
-Hvabehar? -Hold nu op!
-Mor. -Sig mig…
Hvis du tog et barn til dig, ville du så ikke ønske, det havde ligeret?
Gode skoler? Integration?
Opdelingen er for jeres sikkerheds skyld.
Helt ærligt!
Støtter I vanhelligelsen af vores guder?
Naturligvis ikke.
Vil I gerne ned til monumentet, hejse op i skørterne og forøge bunken?
Måske har I allerede gjort det.
Hvabehar?
De kalder sig De Syv Trojanere, ikke sandt?
Vi har pågrebet seks. De er i labyrinten.
Vi mangler blot lederen.
Er det dig, gamle dame?
Hr. præsident, frue, jeg er yderst taknemmelig
for vores folks fristed på Kreta.
Vi kendte intet til de narrestreger.
"Den terrorhandling."
De Syv Trojanere er unge og tåbelige,
og jeg sværger, at de vil blive straffet hårdt.
Men ingen kom til skade.
Hvor er den syvende? Lederen.
Vedkommende har vel forladt byen.
Hvis den syvende overgiver sig til mig, vil jeg benåde de seks andre.
Og hvis ikke?
Du kender straffen.
Minotauren?
Med et tryk på knappen
skifter lyset ved dens bur fra grønt til rødt, og den slippes fri.
Vi kender ikke til overlevende.
Du har til midnat.
-Hvad, hvis jeg ikke kan… -Theseus!
Ja.
Frue.
Vi er klar til templet.
Nogle af os respekterer guderne, Hekabe.
Vent.
Nu!
HAVETS GUD
ZEUS' LILLEBROR
*PESCETAR
Nå, hvordan har du det egentlig?
Du ser rædsom ud.
Okay. Velsignet olympia.
Ikke hvis du spørger mig.
Hvad er der?
Vores monument i Herakleion.
Hvordan kan du synes, det er sjovt?
-Du er en idiot. Vær ikke en idiot. -Okay. Hvorfor pisser det dig af?
Det pisser mig af, fordi det er blasfemi.
De møgede sig… De lagde møg på vores statue.
-Og? -Og?
Der må statueres et eksempel. Er du med?
Trojanerne?
Tyranniserer vi dem ikke nok? Det er for nemt. Som at kneppe et lig.
Mennesker skal holdes på dupperne, for hvis de er afslappede,
og hvis de har fred for længe, så er de mindre konstruktivt bange.
Og er de mindre bange, føler de mindre trang til at ære os.
Hvis de begynder at tro, blasfemi ikke har konsekvenser?
Jeg tror, det kan være meget farligt.
-Gør du ikke? -Jo, men de er mennesker.
Hvordan helvede kan de udgøre en fare for os?
Minos er skidesur. Lad ham klare det.
Hold op med at ydmyge dig selv.
Du må slappe af.
Har du makeup på?
På panden?
Det er sollotion. Er du glad for din stilling?
Vær nu ikke led.
For Dionysos vil forfremmes.
-Til kaptajn Klamydia? -Han er ambitiøs. Han kunne udrette mere.
-Fornærm mig ikke. -Tro mig, jeg vil helst være fri.
Det handler om din profeti, ikke? For helvede da.
Du er paranoid. Der er ingen profeti.
Du er gudernes konge.
Tænk stort. Få dem til at lide. Send et budskab.
Få styr på din by.
Det er en ordre, ikke en anmodning.
-Hallo. -Han er blevet skingrende skør.
Han mener, han fandt en rynke i morges. Han er bange. Det går over.
Hvis han har bedt dig om noget, så gør det. Du ved, det er nemmest.
Du der.
Du er glad for at svømme, ikke?
Nej…
Må tale til de ordløse bringe dig trøst. Må gudinden Hera lindre din smerte.
Vero.
Jeg har lyst til at knalde med Theseus, min livvagt.
Og jeg er i vildrede med trojanerne.
Må tale til de ordløse bringe dig trøst. Må gudinden Hera lindre din smerte.
Vero.
Nå? Spyt så ud.
Hvad vil du sige?
Jeg…
Ingenting.
Jeg sladrer ikke, Minos.
Hvad gør du her, herre?
Udover at jeg ville prøve den smarte hovedbeklædning,
ville jeg høre, hvad du vil stille op med trojanerne.
Vi har seks af dem, og man leder efter den syvende.
Jeg tror ikke, man finder ham. Så ved midnat falder straffen.
-Hos minotauren? -Ja.
Godt.
Naturligvis.
De besudlede jeres monument.
Bland mig udenom den øjebæ.
Den er grufuld. Ser bedre ud med lort.
Men dræb dem alle.
Det vil jeg gøre.
Godt.
Velsignet olympia.
Drop røvslikkeriet.
Vi bør vise dem nåde. Trojanerne.
-Bestemt ikke. -Ingen ville vente det.
Trojanerne ville blive mere føjelige. Ellers bliver det kun værre.
Folk skal opmuntres til god opførsel.
Er det opmuntrende nok at beholde livet?
Du ved, hvad jeg mener, far.
Vil guderne straffe et folk, bør man ikke betvivle deres valg.
Troja blev ødelagt af en grund.
-Som var? -De blev selvgode.
De blev lidt for smarte.
Hvad med en folkeafstemning? Athenerne gør det. Det fungerer.
Folk ville stemme på dig. De elsker dig.
Man skal aldrig regne med, at folk stemmer for det, de har brug for.
Du skal nok blive en god hersker, men du har meget at lære.
Guderne vælger herskerne.
-Ønsker du, jeg var Glaukos? -Hvad?
Gør du?
Nej!
Nej.
Din bror overlod sin plads til dig.
Du bliver fremragende. Det ved jeg.
Men trojanerne skal straffes.
Åh gud, vi skal til den skide koncert med Orfeus.
Får det aldrig en ende?
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Held og lykke. Stor fan.
Tak.
-Er du? -Jeg kender ikke én sang.
-Så gå ikke. -Det er jeg nødt til.
-Nej. -Det er olympia, Theseus.
-Og din fødselsdag. -Vær nu ikke dum.
Okay, fuck dig.
Hvad sagde du?
Jeg har to billetter til Munis.
Vil du med?
-Munis? -Ja.
Vi kan liste af nu.
Jeg kan hjælpe dig med ikke at blive genkendt.
-Vil du tage mig med i Munis? -Ja!
-Hvorfor? -Fordi du altid parerer ordre.
Du har ret.
Kom.
-Har du hund? -Det har jeg haft.
Døde den i T-shirten?
Hold da kæft. Undskyld.
Jeg kan lide det. Men ikke Satyrerne.
Det kan du i dag.
Okay!
Gud.
SATYRERNE
-Er du klar? -Det tror jeg.
Bare rolig.
Der er ingen fare.
Velkommen til Munis!
I dag kæmper Carl Crixus fra Sparta!
Og amazonen Hippolyte 2.!
Tillykke.
En af dem vil ikke opleve morgendagen.
Er hun en amazone?
Hun hørte dig.
I en retfærdig kamp, en ædel kamp, en kamp til døden!
-Skulle det muntre mig op? -Det har jeg aldrig sagt.
Ved du, hvad det her er? Her er smerte.
Raseri.
Her kan folk give slip. Det vil være godt for dig.
Du vil få en ærefuld begravelse og en prægtig fornyelse.
Til jeres hjørner!
Husk Glaukos.
Husk Glaukos, Ari.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Lav noget larm for amazonen Hippolyte!
Jeg håber, du har to mønter.
Fuck.
Hvad siger I så?
Er du okay?
Jeg har det svært nok med olympiaofferet.
Hvorfor troede jeg, Munis var en god idé?
For helvede da.
Jeg kan ikke engang huske ham.
Hvem?
-Glaukos. -Du var et lille barn.
Men man bør kunne mærke sin tvilling, ikke?
Selv når de er døde. Det kan jeg ikke.
Min profeti blev opfyldt, før jeg var to år.
Jeg kan ikke huske en skid.
Hvordan lød den?
En linje ses, orden står i våde, familien falder, kaos vil råde.
Kør mig hjem, Theseus.
Det må du undskylde. Det var en dum idé.
-Men jeg må spørge… -Jeg vil blive straffet.
-Hvad? -Af furierne.
-Hvad fabler du om? -De var i Munis. Du kan ikke se dem.
-Hvorfor er de ude efter dig? -Jeg dræbte min tvillingebror.
Det var ikke din skyld. Helt ærligt, furierne?
De går efter mordere, voldtægtsforbrydere, folk, som knepper deres børn.
Og, nok så vigtigt, efter ustraffede.
Du har straffet dig selv hele livet.
De kommer ikke efter dig.
Jo, de gør.
Og jeg kan vist ikke gøre noget ved det.
Hvis nu du reddede et liv?
Hvad?
Hvis du kunne redde et liv, ville du så gøre det?
Det er da klart.
Hvad skal vi her?
Jeg vil vise dig noget.
Kom.
KRISECENTER FOR TROJANSKE KVINDER
Kom.
Theseus…
Du kan hjælpe her.
Omsider. Jeg håber, du har tobak med.
Nax.
Aldrig har jeg følt mig så nedværdiget.
Heller ikke, da jeg blev smidt ned fra Trojas mur.
Spanden skal tømmes.
Hold da kæft.
Vil du føre mig til din far?
Nej.
-Hvad? -Er jeg minotaur-mad?
Hun kommer for at redde jer alle.
Ikke også?
Du er den syvende Trojaner.
Fed bluse.
Jeg er ikke en kujon.
Jeg vil melde mig. Det var min åndssvage idé med lortet.
Min skyld.
Men de seks andre nægtede, og nogle,
af de bedste grunde, for eksempel kærlighed,
besluttede at låse mig fast for at redde mig fra mig selv.
Fuck dig.
Jeg mente også min mor, skat.
Okay.
Jeg går med dig.
Nej…
Nej, Ari…
Hør nu på mig.
I morges sagde din far, han ville give dig hvad som helst.
Bed om ham.
Kom her.
Undskyld, jeg løj, Ari.
Hvorfor gjorde du det?
-Det er et monument til guderne. -Hvorfor har guderne forladt os?
De hader os. Jeg nægter at tilbede dem.
Mit folk er på røven!
De har intet. Ingen rettigheder. Intet liv.
Vi overlever bare. Med nød og næppe.
Vi er højst 15.000. Vi var engang flere end fem millioner.
Vi var det mægtigste folk i verden.
Det er nok derfor, alle nyder vores nedtur.
"Kastet ned fra Trojas mur…"
Du er Andromaches søn, Astyanax.
Nax.
Jeg troede, du var død.
Det troede alle.
Fuck! Du lokkede mig i en fælde.
Han er håbet for vores folk.
Ja! Den hemmelige prins!
I en anden verden ville vi mødes ved en skide banket…
Så er det nok.
Jeg venter ikke din hjælp. Jeg dør gerne.
-Nax. -Jo. Mit liv er ikke seks andres værd.
Jeg fører dig til min far, og han vil benåde dig.
-Det vil han ikke. -Jo.
Du er min fødselsdagsgave.
Sig mig, er det for meget
At indånde dine lungers luft?
Sig mig, er det for svært
Tynget af kærlighed?
Men jeg, jeg, jeg…
Jeg vil indånde dit åndedrag
Være sandhed og sagn
Gennem både dag og nat
Og det bitre liv
Åh, jeg…
Du er mit liv, du er min død
Du er musikken i mit hoved
Gennem både dag og nat
Og det bitre liv
Astyanax? Er det en joke?
-Hvor er han? -I en celle i labyrinten.
Gå.
Gå, sagde jeg!
Du lovede mig det.
Du sagde: "Hvad du end ønsker." Det er mit ønske.
Slip dem fri, allesammen.
Vær nu sød.
-Du lovede mig det. -Hvorfor dette?
Jeg dræbte Glaukos!
Lad mig redde dem.
Okay.
-Mener du det? -Jeg mener det.
Tillykke med fødselsdagen.
Kærlighed kan besejre al sund fornuft.
Ari.
Ari, altså. Gider du lige stoppe?
-Du kunne have spurgt mig. -Det kunne jeg ikke.
-Hør her… -"Frue", tak.
Frue, hør nu.
Ari, hør nu her. Ari!
Hvad?
Tak.
Se så at komme ud. Fart på!
-Ja! -Fart på!
Det var det.
Skrub så ud!
-Alt i orden. Jeg går nu. -Ud!
Din dumme dreng!
Der er ikke sket noget.
Dumme dreng!
Løb!
Min dreng.
Løb!
Det er okay, Kas.
Slap af.
Præsident Minos har meget overraskende vist nåde og løsladt De Syv Trojanere.
Andromache og Astyanax er igen forenet.
Man mente, Astyanax var død, men han er i høj grad i live.
Det er en glædens dag for dette plagede folk.
Poseidon, din lille snothvalp.
Din skøre skid.
Pissemyre.
Hej!
Åh ja.
Kors i røven!
Du kan lide varmt vand.
Det er hedt.
Er det arganolie?
I shampooen?
Ja.
Fino.
Ja tak.
Skynd dig nu lidt.
Jeg kan forklare det med trojanerne, min beslutning.
Jeg ved, det ikke var det, vi aftalte.
Du skal ikke beslutte noget. Ikke når jeg beder dig om at gøre noget.
Jeg blæser på, hvor højt du elsker din datter.
Du skal ikke bøje dig af kærlighed.
Du skal gøre, hvad du får besked på.
Er det forstået?
Det er forstået!
Godt.
Balsam, tak.
HERAS KAPEL
Dit hår dufter dejligt.
Jeg gør mit bedste.
Den der profeti…
-"Familien falder." -Nu skal du ikke også begynde.
Jeg er bare ked af, den omfatter os alle.
Jeg kunne godt tænke mig en profeti, som kun gjorde det af med Zeus.
Det tror jeg gerne.
Ryk ind!
Rør jer ikke!
Det er det, der sker,
om og om igen,
i al den tid, guderne har hersket.
-Slip mig! Nej! -Hold ham fast!
Hvor der er forbindelse, adskiller de.
Hvor der er kærlighed, ødelægger de den.
Lad være.
Dig!
Du gjorde det her!
Dig! Din familie gjorde det her!
Min søn…
Han er død…
Du lovede mig det.
Det er gudernes vilje, Ari.
Skulle jeg trodse dem?
Hej, Ari.
Det er angående din bror.
Tekster af: Henriette Saffron