TÜNDAREÓSZ BENZINKÚT
Van itt mosdó?
- Bent hagytad a kulcsod… - A mosdó?
Persze, oké. Arra van.
A FÚRIÁK TISZI - ALÉKTÓ - MEG
A fúriák olyan ősiek, mint az istenek.
Még ősibbek.
A Földön bolyongva
igazságot szolgáltatnak ott, ahol szerintük szükséges.
Ami elég szubjektív.
Csakis azok látják vagy hallják őket, akiket üldöznek.
Emlékezz…
Emlékezz, mit tettél…
Emlékezz…
Helló, Terry!
Könyörgöm…
- Kérlek! - Fáradt vagy?
Tudod, hogy kell lerázni minket, mi?
Nem, Terry…
Haver?
Minden oké odabent?
Haver?
Baszki! Haver!
TÉREUSZ
Ki a következő?
Ez a nő.
Ez jó móka lesz.
Oké, eddig két fontos halandót ismertetek meg.
Most jöjjön a harmadik!
Áldott Olümpiát!
Mondtam, hogy visszatérünk rá.
Ahhoz, hogy megértsétek Ari szerepét,
vissza kell mennünk annak a napnak az elejére.
Ari megölt valakit.
Habár véletlenül.
Volt egy ikertestvére, Glaukosz.
Amikor csecsemők voltak, Ari álmában rágurult.
Boldog szülinapot!
Glaukosz megfulladt.
Ari anyja azóta sem tudta elfogadni, hogy a fia meghalt,
szóval, bizonyos értelemben, még élt.
Boldog születésnapot!
Tessék?
Boldog születésnapot!
Sűrű nap lesz, igaz?
Igen.
Milyen az emlékmű?
Bátorkodom azt mondani, hogy fenséges, asszonyom.
Igazán?
- Igen… - Fenséges?
- Csodás ötlet volt. - Ugye? Szóval tetszik?
Ari, maradj csendben!
Daidalosz koncentrálni próbál.
Nem igaz?
Nem zavar.
Hagyj magunkra!
Túl nagy az orra.
Minden évben ezt mondom.
Ari csak modell, nem voltak egyformák.
Hozok egy képet apámról.
Igen.
Sajnálom.
Nem, igaza van. Nagyapának csodás orra volt.
Gyönyörű orrsövény. Az volt az arca ékessége.
Nem úgy, mint…
Azt hinné az ember, a harmincas éveimre abbahagyja.
Nem kell ezt tenned.
De, igen.
Hogyan emlékszel Ikaroszra?
Hát, tudod.
Imádkozom.
Hálát adok a megújulásáért.
Igen.
Ez épelméjűen hangzik.
Na és mit csináltok később? Az ünnepség után.
Kirúgtok a hámból Iráklio utcáin?
Ismersz.
Néha ki kéne menned, Daidalosz. Sosem szoktál.
Szeretek itt lenni.
Na és te, Thészeusz? Mit tervezel?
Leveszed a zakódat? Rúgjunk be!
Elnök úr!
Boldog szülinapot, drágám!
Tudod, minden évben…
megdöbbent, hogy újra megteszed ezt anyádnak.
Őszintén.
Örömmel teszem.
Nem, ez nem igaz.
De köszönöm!
Ne már, apa!
Tudjátok, mire mond minden évben nemet?
A szülinapi ajándékára. Idén elérem, hogy igent mondjon.
Bármit megkaphatsz.
Ígérem.
Bármit.
Hogy győzzem meg őt?
Még mindig nemet mondok,
de köszönöm!
Gyerünk, Daidalosz! Csak csinálj egy jobb változatot belőlem!
Barátaim, Kréta polgárai,
áldott Olümpiát!
Ezen a napon, a hagyományokhoz hűen,
dicsérjük ámulattal az istenektől kapott ajándékunkat,
a megújulás csodáját!
Mi, földi halandók Zeusz kegyelméből jövünk a világra.
A legjobbak köztünk egész életükben az isteneket szolgálják.
Az Olümposz iránti engedelmességünk és hűségünk
új és jobb életet teremt a számunkra.
Ez Glaukosz napja.
És Arié.
Aki helyesen éli az életét, az nem fél a haláltól.
Attól tartok, nem tiltakozhatunk az istenek vagy az ünnepségük ellen.
Nem az istenek ellen tiltakozom.
Hanem a naptárjuk ellen.
Ittál?
Íme, Iráklioni Agáta!
Önként jelentkezett áldozatnak, és hajlandó meghalni Olümposz nevében,
annak biztos tudatában,
hogy végtelen áhítata dicsőséges megújulást garantál a számára.
Az istenek áldásával a lélek elhagyja a testet,
és ajándékként tér vissza a világba, új és pompás formában.
Nincs halál, csakis megújulás.
- Vero! - Vero!
Ma enyém a szent megtiszteltetés,
hogy felavassam az isteneinknek szentelt emlékművet.
Már tudjátok, mi következik.
Valaki korán kelt ma reggel.
A picsába Minósszal!
És az istenekkel.
Zeusz nevében, álljatok szilárdan!
Sose inogjatok meg,
hisz tudjátok, az értük végzett munka sohasem lehet hiábavaló.
Áldott Olümpiát!
Vero!
PICSÁBA AZ ISTENEKKEL
Az meg mi a fasz?
Istenem!
Az ott szar?
Ki tette ezt?
Ki a felelős ezért?
- Anya… - Ki gyalázta meg az isteneket?
Ki tagadta meg a családomat?
Levadásszuk a felelősöket.
És megbüntetjük őket.
Oké, óvatosan!
Jól vagy?
Vegyük ezt le!
Te…
Sikítottál, amikor világra hoztalak.
Tudod?
Igen, anya, tudom.
Már számtalanszor elmondtad.
Glaukosz olyan csendes volt,
olyan mozdulatlan.
Konkrétan kék volt.
Féltem, hogy nem éli túl, de tökéletes volt.
Te haraggal töltötted meg a világot, amikor megszülettél.
RENDŐRSÉG
PICSÁBA AZ ISTENEKKEL
TRÓJAVÁROS
- Eressz el! - Kibaszott trójai söpredék!
Gyerünk!
Nyomás!
Aki a Trójai Hetek egyikét rejtegeti, azt letartóztatjuk.
Picsába az istenekkel!
- Maradj! - Ne mozdulj!
Megvan!
Hekabé egykoron Trója királynője volt,
Andromakhé pedig a menye.
A férjeiket a szemük láttára mészárolták le,
és Andromakhé egyetlen gyermekét,
Asztüanaxot levetették a városfalról, miután a trójaiak megadták magukat.
Mindketten kimerültek voltak.
Nos?
Elnök úr, semmit sem tudtunk erről. Minket is elborzasztott.
Az emlékmű az isteneink tiszteletére épült.
Az engedelmesség és a hála jelképe.
Egy olyan jelkép, amit a maguk népe szó szerint magasról leszart.
Nemcsak az isteneket gyalázták meg,
hanem az országot is, ami menedéket nyújtott maguknak.
- Parancsol? - Ugyan már!
- Anya! - Mondja csak!
Ha örökbe fogadna egy gyereket, egyenlő jogokat akarna neki, nem?
Megfelelő oktatást? Integrációt?
A szegregáció a biztonságukat szolgálja.
Ugyan már!
Szóval támogatják az isteneink megsértését?
Uram, dehogyis.
Szeretnének odamenni, leguggolni,
és gyarapítani a kupacot?
Talán már megtették.
Tessék?
A Trójai Heteknek nevezik magukat, ha jól tudom. Nem igaz?
Hatot elkaptunk. A labirintusban vannak.
Már csak a vezetőjüket keressük.
Maga az, vénasszony?
Elnök úr, asszonyom, szörnyen hálásak vagyunk,
hogy menedéket nyújtottak nekünk Krétán.
- De nem tudtunk erről a tréfáról. - „Terrorcselekményről.”
A Trójai Hetek fiatalok, ostobák,
és gondoskodom róla, hogy elnyerjék méltó büntetésüket.
De kérem, senkinek sem esett baja.
Hol a hetedik tag?
A vezető.
Gondolom, elhagyta a várost.
Ha a hetedik tag feladja magát nekem, megkegyelmezek a másik hatnak.
És ha nem?
Nos, ismerik a büntetést.
A Minótaurosz?
Megnyomom ezt a gombot,
a fény a cellájában zöldről pirosra vált, és kiszabadul.
Még senki sem élte túl.
Éjfélig kapnak időt.
- És ha nem tudom… - Thészeusz!
Igen, uram!
Asszonyom!
Készen állunk a templomra.
Egyesek tisztelik az isteneket, Hekabé.
Egy pillanat!
Most!
POSZEIDÓN A TENGER ISTENE
ZEUSZ ÖCCSE
PESZKETÁRIÁNUS
Szóval, igazából hogy vagy?
Szörnyen festesz.
Oké, rendben.
Áldott Olümpiát!
Nekem nem tűnik annak, haver.
Miért?
Az emlékművünk Iráklióban.
Mégis miért tartod ezt viccesnek?
Egy barom vagy. Ne legyél barom!
Hát, pedig vicces.
Miért nem szarod le?
Azért nem szarom le, mert istenkáromlás.
Rákakiltak… Kakit halmoztak a szobrunkra.
- És akkor? - És akkor?
Példát kell statuálnunk.
Világos?
A trójaiakra gondolsz? Nem basztunk már ki velük eléggé?
Túl könnyű, mint megdugni egy hullát.
Sakkban kell tartanunk a halandókat,
mert ha nyugodtan hátradőlnek,
és túl sokáig élvezik a békét,
akkor nem félnek annyira, mint kéne.
És ha kevésbé félnek, kevésbé fognak tisztelni minket.
Ha úgy érzik, hogy az istenkáromlásnak nincs következménye?
Haver, az szerintem nagyon veszélyes.
- Nem gondolod? - Igaz, de ők halandók.
Zeusz, hogy a faszomba jelentenének veszélyt ránk?
Minósz rohadtul pipa. Hagyd csak rá!
Ne égesd magad tovább, haver!
Lazítanod kell!
Alapozó van rajtad?
A homlokodon?
Az naptej. Élvezed a munkádat itt?
Ne legyél pöcs!
Mert Dionüszosz előléptetést akar.
Ő lesz Chlamydia Kapitány?
Ambiciózus kölyök. Többre is képes.
Ne sértegess!
Higgy nekem, nem áll szándékomban.
A jóslatodról van szó, nem igaz? A faszomat már!
Paranoiás vagy. Az a jóslat nem létezik.
Az istenek királya vagy.
Ne fogd vissza magad, félemlítsd meg őket!
Fegyelmezd meg a városodat!
Ez parancs, nem kérés.
- Halló? - Kurvára elment az esze.
Azt hiszi, talált egy új ráncot ma reggel. Megijedt. Majd elmúlik.
Ha megkért valamire, csak tedd meg! Tudod, hogy úgy könnyebb.
Te!
Szeretsz úszni, nem igaz?
Ne…
HÉRA
Hozzon megnyugvást, hogy a Szótlanhoz szólhatsz!
- Héra istennő dajkálja keserved! - Vero!
Nagyon meg akarom dugni Thészeuszt, a testőrömet.
És nem tudom, mi legyen a trójaiakkal.
Hozzon megnyugvást, hogy a Szótlanhoz szólhatsz! Héra istennő dajkálja keserved!
Vero!
Na? Bökd már ki!
Mit akarsz mondani?
Én…
Semmit.
Megőrzöm a titkodat, Minósz.
Mit keres itt, uram?
Azonkívül, hogy ebben a csini fejdíszben illegethetem magam,
meg akartam kérdezni, hogy mit tervezel tenni a trójaiakkal.
Hatot elfogtunk, a hetediket még keressük.
De gyanítom, nem fogják megtalálni.
Ezért éjfélkor igazságot szolgáltatunk.
- A Minótaurosszal? - Igen.
Helyes.
Remek.
Hogyne.
Beszennyezték az emlékművét.
Ne társíts engem ahhoz a förmedvényhez!
Rettenetes. Jobban néz ki a szarkupaccal.
Ettől még öld meg az összeset!
Úgy lesz.
Helyes.
Áldott Olümpiát!
Ne nyald a seggem!
Meg kéne kegyelmeznünk a trójaiaknak.
- Kizárt dolog. - Senki sem számítana rá.
A trójai lakosság együttműködőbb lenne.
Így egyre rosszabb a helyzet.
Motiváció kell nekik ahhoz, hogy fejet hajtsanak.
Az nem elég motiváció, hogy megtarthatják a fejüket?
Tudod, hogy értem, apa.
Ha az istenek lesújtanak egy népre, nem szabad megkérdőjeleznünk.
Trója bukásának oka volt.
- Mi? - Önelégültek lettek.
Túl magasra nyújtózkodtak.
Miért nem tartunk választásokat? Athénban ezt teszik.
Működik.
Az emberek rád szavaznának, mert szeretnek téged.
Nem bízhatunk abban, hogy arra szavaznak, amire szükségük van. Soha.
Egy nap remek vezető leszel, de még sokat kell tanulnod.
Az istenek döntik el, ki uralkodik.
- Azt kívánod, bár Glaukosz lennék? - Tessék?
Azt kívánod?
Nem.
Nem vetted el a helyét, átadta neked.
Nagyszerű leszel, tudom jól.
De meg kell büntetnünk a trójaiakat.
Istenem! Ma este lesz Orpheusz kibaszott koncertje.
Sosincs nyugtunk?
Mi a baj?
Semmi.
Hajrá! Nagy rajongója vagyok.
Köszönöm.
- Tényleg? - Nem, egy dalát sem ismerem.
- Ne menj el a koncertre! - Muszáj.
- Dehogy. - Olümpia napja van.
- És a szülinapod. - Kurva hülye vagy.
Oké, akkor baszódj meg!
Mit mondtál?
Figyi, van két jegyem az Arénába.
Eljössz velem?
- Az Arénába? - Igen.
Most rögtön kiosonhatunk.
Segítek beolvadni, hogy ne ismerjenek fel.
- El akarsz vinni az Arénába? - Igen.
- Miért? - Mindig azt teszed, amire kérnek.
Igazad van.
Induljunk!
Van kutyád?
- Volt. - Ebben a pólóban pusztult el?
Fogd be! Bocsi.
Tetszik. De nem a Szatíroknak szurkolok.
Hát, ma igen.
Oké.
Egek!
SZATÍROK
- Készen állsz? - Azt hiszem.
Ne aggódj!
Biztonságban vagy.
Üdvözlök mindenkit az Arénában!
A mai harcosaink a spártai Carl Krixosz,
és az amazon, II. Hippolüté!
Boldog szülinapot!
Egyikőjük nem éri meg a holnapot.
Ő valódi amazon?
Hallott téged.
Tisztességes és nemes küzdelem lesz, életre-halálra!
- Miért hitted, hogy ez felvidít? - Nem mondtam ilyet.
Tudod, mire jó ez? Ez a fájdalom helye.
A haragé.
Itt elengedheted magad. Gondoltam, jót tenne.
A vesztest tisztességgel eltemetjük, és dicső megújulás vár rá.
A helyetekre!
Emlékezz Glaukoszra!
Emlékezz Glaukoszra, Ari…
Jól vagy?
Persze.
Nagy tapsot Hippolütének, az amazonnak!
Remélem, van két érmétek.
Baszki!
Ehhez mit szóltok?
Jól vagy?
Az emberáldozatot is nehezen viseltem.
Nem tudom, miért hittem, hogy ez jó ötlet.
Baszki!
Nem is emlékszem rá.
Kire?
- Glaukoszra. - Csecsemő voltál.
Elvileg érezned kéne az ikertestvéredet, nem?
Még akkor is, ha halott. Én nem érzem.
Kétéves korom előtt beteljesítettem a jóslatomat.
Kurvára nem emlékszem semmire.
Hogy szólt?
Új vonal kél, Rendnek alkonya,
oda a Család, jő Khaosz uralma.
Vigyél haza, Thészeusz!
Sajnálom, oké?
Hülye ötlet volt.
- De meg akartam… - Meg fognak büntetni.
- Tessék? - A fúriák.
Miről beszélsz?
Ott voltak az Arénában. De te nem láthatod őket.
- Miért akarnának téged? - Megöltem az ikertestvéremet.
Az nem a te hibád volt. Ne már! A Fúriák?
Azokra vadásznak, akik gyilkosok, erőszaktevők, vagy gyerekeket dugnak.
Főleg, ha büntetlenül maradnak.
Te egész életedben büntetted magad.
Nem vadásznak rád.
De, igen.
Szerintem semmit sem tehetek ellene.
És ha megmentenél valakit?
Micsoda?
Ha megmenthetnéd valaki életét, megtennéd?
Hát persze.
Mit keresünk itt?
Mutatnom kell valamit.
Gyere!
TRÓJAI NŐK MENEDÉKHÁZA
Gyere!
Thészeusz…
Ez az, amit tehetsz.
Végre! Remélem, hoztál dohányt.
Nax!
Sose voltam ilyen megalázó helyzetben.
Nax!
Még akkor sem, amikor levetettek Trója kibaszott falairól.
Ki kell üríteni a vödröt.
Basszus!
Elviszel apádhoz?
Nem.
- Mi? - A Minótaurosz elé vetsz?
Azért jött, hogy megmentsen titeket.
Ugye?
Te vagy a hetedik trójai.
Amúgy jó a mezed.
Nem vagyok gyáva.
Fel akarom adni magam. A szarkupac az én idióta ötletem volt.
Az én hibám.
A másik hat ellenkezett, és egyesek,
kétségkívül jó szándékkal, szeretetből…
úgy döntöttek, hogy bezárnak ide, hogy megmentsenek engem magamtól.
Baszódj meg!
Anyámra is értettem, bébi.
Oké.
Veled megyek.
Nem…
Nem, Ari…
Kérlek, figyelj rám, oké?
Ma reggel apád azt mondta, hogy bármit megadna neked.
Kérd őt!
Add a kezed!
Sajnálom, hogy hazudtam, Ari.
Miért tetted?
- Az az istenek emlékműve. - Miért hagytak el minket az istenek?
Gyűlölnek minket. Nem fogok tisztelettel hódolni nekik.
Kibasztak a népemmel.
Semmink sincs. Se jogaink, se életünk.
Csak próbálunk túlélni, épphogy.
Tizenötezren maradtunk. Régen több mint ötmillióan voltunk.
Mi voltunk a legerősebb nép a világon.
Valószínűleg ezért örül mindenki a bukásunknak.
„Levetettek Trója falairól…”
Te vagy Andromakhé fia, Asztüanax.
Nax.
Azt hittem, meghaltál.
Mint mindenki.
Baszki!
Jól csőbe húztál.
Ő a népünk reménysége.
Az eltitkolt herceg.
Egy másik világban te meg én egy banketten jópofiznánk…
Oké, elég ebből!
Nem várom el, hogy segíts. Örömmel meghalok.
- Nax. - Így igaz, anya.
Az életem nem ér hat másikat.
Elviszlek apámhoz, és ő kegyelmet ad neked.
- Nem teszi meg. - De, igen.
Te leszel az ajándékom.
Túlságosan sok
Ha a levegőt a tüdődből veszem ?
Túlságosan sok
Ha összeroppant ez a szerelem ?
De én…
Egy levegőt akarok lélegezni veled
Az igazság és a mítosz leszek neked
A nappalokon és az éjjeleken át
E keserű életen át
Én…
Követlek az életben és a túlvilág útjain
Te szerzed a zenét a lelkem húrjain
A nappalokon és az éjjeleken át
E keserű életen át
Asztüanax? Micsoda? Ez valamiféle vicc?
- Hol van? - Egy labirintuscellában, uram.
Hagyj magunkra!
Azt mondtam, hagyj magunkra!
Megígérted nekem.
Azt mondtad, bármit megkaphatok.
Ezt akarom.
Engedd szabadon mindegyikőjüket!
Kérlek!
Megígérted.
- Miért kéred ezt? - Megöltem Glaukoszt!
Hadd mentsem meg őket!
Oké.
Tényleg?
Tényleg.
Boldog születésnapot!
A szeretet néha legyőzi az értelmet.
Ari!
Ari, kérlek!
Ari, megállnál?
- Egyszerűen megkérhettél volna. - Nem tehettem.
- Nézd, Ari… - „Asszonyom!”
Asszonyom, kérlek!
Ari, hallgass végig!
Ari!
Mi van?
Köszönöm.
Gyerünk! Húzzatok innen! Mozgás!
- Igen! - Mozgás!
Mozogj már, baszki!
Ennyi!
Takarodj kifelé!
- Minden oké. Megyek. - Nem oké.
Te ostoba fiú!
Semmi baj.
Ostoba fiú!
Meneküljetek!
Kicsikém!
Meneküljetek!
Semmi baj, Kasszi!
Nyugi!
Minósz elnök váratlanul megkegyelmezett a Trójai Heteknek, és elengedte őket.
Andromakhé és Asztüanax ismét együtt lehetnek.
Asztüanaxot halottnak hitték, de nagyon is életben van.
Örömteli nap ez ennek a megtépázott népnek.
Poszeidón, te engedetlen barom!
Te féleszű fasz!
Hígagyú.
Hé! Halló?
Igen…
A kurva életbe!
Forrón szereted, mi?
Nem semmi.
Az argánolaj?
A samponban?
Igen.
Szupi!
Kérek szépen.
Siess már, haver!
Meg tudom magyarázni, ami a trójaiakkal történt.
A döntésemet.
Tudom, nem ezt beszéltük meg.
Itt szó sincs döntésekről, Minósz.
Főleg, ha utasítalak valamire.
Nem izgat, mennyire szereted a lányodat.
Nem a szeretet előtt kell fejet hajtanod.
Azt teszed, amit én mondok.
Világos?
Világos.
Remek.
Kérek balzsamot.
HÉRA KÁPOLNÁJA
Finom illatú a hajad.
Igyekszem.
Ez a jóslat…
- „Oda a Család.” - Kérlek, ne kezdd!
Nem, csak szomorú, hogy mindannyiunkat érint.
Örülnék egy olyan jóslatnak, ami csak Zeusz vesztét jelenti.
Ebben nem kételkedem.
Mozgás!
- Ne mozduljatok! - A földre!
Folyton ez történik,
újra meg újra,
amióta csak az istenek uralkodnak.
- Szállj le rólam! - Pofa be!
Akik összetartanak, azokat szétválasztják.
Ha szeretetet látnak, elpusztítják.
Asszonyom, kérem, ne!
Te!
Te tetted ezt!
Te! A családod tette ezt!
A fiam…
Halott…
Megígérted nekem.
Ez az istenek akarata, Ari.
Azt kívánod, hogy dacoljak velük?
Helló, Ari!
A bátyád miatt vagyunk itt.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka