Har du et toalett?
-Jeg tror du la igjen nøklene. -Toalett?
Ja. Der borte.
ERINNYENE
Erinnyene er like gamle som gudene.
Enda eldre.
De streifer rundt og retter opp det de opplever som urettferdig.
Ganske subjektivt.
Bare dem de tar for seg, kan se eller høre dem.
Hei, Terry.
Vær så snill.
-Vær så snill. -Er du trøtt?
Du vet hvordan du blir kvitt oss, ikke sant?
Nei, Terry.
Du?
Er alt i orden der inne?
Kompis?
Faen, mann!
Hvem er neste?
Hun.
Dette blir gøy.
Så langt har du møtt to viktige mennesker.
Over til den tredje.
Velsignet Olympia.
Jeg sa vi kom tilbake til henne.
For å forstå Aris betydning må vi tilbake til begynnelsen av den dagen.
Ari er en morder.
Det var et uhell.
Hun hadde en tvillingbror, Glavkos.
Hun rullet over ham i søvne da de var babyer.
Gratulerer med dagen.
Hun kvalte ham til døde.
Aris mor aksepterte aldri at sønnen var borte,
så på mange måter var han ikke det.
Gratulerer med dagen.
Hva?
Gratulerer med dagen, sa jeg.
-Travelt, hva? -Ja. Hvordan går det med monumentet?
Jeg vil gå så langt som å kalle det majestetisk.
Vil du?
-Ja visst. -Majestetisk?
-Det var en flott idé. -Så du liker det?
Ari, vær stille!
Daidalos prøver å konsentrere seg.
Ikke sant?
Det går fint.
Forlat oss.
Nesen er for stor.
Jeg sier det hvert år. Hun er bare et grunnlag. De var ikke identiske.
Jeg henter et bilde av far.
Ja.
Beklager.
Nei, hun har rett.
Bestefar hadde flott nese.
Vakkert septum. Det var høydepunktet i ansiktet hans.
Ikke som…
-Etter 30 år burde hun ha holdt opp. -Du trenger ikke å gjøre det.
Jo.
Hvordan husker du Ikaros?
Du vet…
Jeg ber og takker gudene for hans gjenfødelse.
Ja. Det høres tilregnelig ut.
Hva skal dere etterpå? Etter Olympia.
-Blir det ny fest i Iráklio? -Du kjenner meg.
Jeg synes du bør dra herfra. Du gjør aldri det.
Jeg trives her.
Hva med deg, Thesevs? Hva tenker du?
Slå deg løs. La oss drikke oss fulle.
President.
Gratulerer med dagen, kjære.
Hvert år…
Jeg er forbløffet over at du fortsatt gjør dette for din mor.
Jeg vil.
Nei.
Men takk.
Kom an, far.
Vet du hva hun sier nei til hvert år?
Bursdagsgave!
La oss få henne til å si ja i år. Du kan få hva du vil.
Jeg lover.
Hva som helst.
-Hvordan overtaler jeg henne? -Takk, men nei takk.
Kom igjen, Daidalos.
Bare lag en bedre versjon av meg.
Venner, borgere av Kreta.
Velsignet Olympia.
Tradisjonen tro på denne dagen, la oss beundre gudenes gave til oss.
Gjenfødelsens mirakel.
Vi mennesker blir født takket være Zevs' nåde.
De beste av oss lever våre liv i gudenes tjeneste.
For vår lydighet mot Olympen,
vil vår lojalitet gi oss et nytt og bedre liv.
Dette er Glavkos' dag.
Og Aris.
Skal man ha et godt liv, må man ikke frykte døden.
Jeg er redd vi ikke kan protestere mot gudene eller festivalen deres.
Jeg protesterer ikke mot gudene.
Jeg protesterer mot kalenderen deres.
Har du drukket?
Dette er Agatha av Iráklio.
Et samtykkende menneskeoffer, villig til å dø i Olympens navn.
Vel vitende om at hennes fromhet gir henne en strålende gjenfødelse.
Sjelen forlater kroppen med alle gudenes velsignelse,
og kommer tilbake som en gave til verden i en ny og praktfull form.
Det finnes ingen død, kun gjenfødelse.
Vero.
I dag er det min hellige ære å avduke et monument viet til våre guder.
Du vet jo hva som skjer nå. Noen var tidlig oppe i morges.
Faen ta Minos.
Faen ta gudene.
I Zevs navn, vær standhaftig.
Ikke la noe distrahere deg, for arbeidet for dem er aldri forgjeves.
Velsignet Olympia.
Vero!
FAEN TA GUDENE
Hva faen er det?
Herregud.
FAEN TA GUDENE
Er det bæsj?
Hvem har gjort dette?
Hvem har skjendet gudene?
Hvem har trosset familien min?
Dere vil bli jaktet ned!
Dere vil bli straffet!
Ok.
Ok?
Ta av deg denne.
Du…
Du skrek da du ble født.
Visste du det?
Ja, mor, det visste jeg. Du har sagt det mange ganger.
Glavkos var så rolig og stille.
Han var faktisk blå.
Jeg trodde ikke han ville overleve, men han var perfekt.
Du kom inn i verden og fylte den med raseri.
POLITI
FAEN TA GUDENE
Jævla trojanske avskum!
Kom igjen!
Alle som skjuler en trojaner, vil bli arrestert!
Faen ta gudene!
Ta ham!
Hekabe hadde vært dronningen av Troja. Andromakhe var hennes svigerdatter.
Begges menn hadde blitt slaktet foran dem, og Andromakhes eneste barn, Astyanax,
ble kastet fra byens murer da trojanerne overga seg.
Begge var veldig slitne.
Vel?
Vi visste ikke noe om dette. Vi er like forskrekket som deg.
Det monumentet ble bygget til ære for våre guder.
Et symbol på lydighet og takknemlighet.
Et symbol som ditt folk synes det passer å bæsje på.
Dere har ikke bare vanæret gudene, men landet som ga dere tilflukt.
-Unnskyld? -Vær så snill!
Hvis du adopterte et barn, ville du ikke ønsket at de fikk like rettigheter?
Ordentlige skoler? Integrering?
-Segregeringen er for deres sikkerhet. -Kom an!
-Støtter dere fornærmelsen mot våre guder? -Selvsagt ikke.
Vil dere dra ned dit, lette på skjørtene, og gjøre det verre?
-Kanskje dere allerede har gjort det. -Unnskyld?
De kaller seg Trojan 7. Stemmer det?
Vi har fanget seks av dem i labyrinten.
Vi leter bare etter lederen nå.
Er det deg, gamle dame?
Jeg er uendelig takknemlig for beskyttelsen dere har gitt folk på Kreta.
Vi visste ikke om denne spøken.
Terrorhandlingen.
Trojan 7 er unge og dumme.
Jeg skal sørge for at de blir straffet hardt.
Men ingen ble jo skadet.
Hvor er den syvende?
Lederen.
De har nok forlatt byen.
Hvis den syvende kommer til meg, skal jeg benåde de andre seks.
Og hvis ikke?
Du vet hva straffen er.
Minotauros?
Når jeg trykker på knappen,
går lyset på buret fra grønt til rødt, og den slippes fri.
Foreløpig har ingen overlevd.
Du har til midnatt.
-Men hva om jeg ikke kan? -Thesevs!
-Ja, sir. -Vi er klare for tempelet.
Noen av oss respekterer gudene, Hekabe.
Vent litt.
Nå!
POSEIDON HAVGUDEN
ZEVS' LILLEBROR
PESCETARIANER
Hvordan går det egentlig med deg?
Du ser forferdelig ut.
Ok, velsignet Olympia!
Ikke for min del.
Hva?
Monumentet vårt i Iráklio.
Hvorfor synes du det er morsomt?
Du er et fjols! Ikke vær dum.
Vel, ja. Men hvorfor bryr du deg?
Jeg bryr meg fordi det er blasfemi.
De bæsjet på statuen vår.
Hva så?
Vi må sette et eksempel. Skjønner du det?
Trojanerne? Kjører vi dem ikke hardt nok? Det blir for lett. Som å knulle et lik.
Mennesker må holdes på tå hev,
for hvis de blir avslappet, og nyter fred for lenge,
så blir de mindre konstruktivt redde.
Hvis de er mindre redde, har de mindre lyst til å hedre oss.
Hvis de begynner å tro at blasfemi ikke har konsekvenser,
tror jeg det er veldig farlig.
-Ikke sant? -Sant, men de er mennesker.
Hvor farlige kan de bli for oss?
Minos er forbanna. Overlat det til ham.
Ikke drit deg ut.
Du må roe deg ned.
Har du på deg sminke? I pannen?
Solkrem. Trives du her?
Ikke vær en kødd.
Dionysos vil ha forfremmelse.
Til hva, kaptein Klamydia?
Han er ambisiøs. Han kan gjøre mer.
-Ikke fornærm meg. -Tro meg, det vil jeg helst ikke.
Dette handler om spådommen, hva? Men for svingende, da!
Du er paranoid. Det finnes ingen spådom.
Du er gudenes konge.
Gjør noe stort. Få dem til å lide. Gi en uttalelse! Få orden på byen.
Det er en ordre, ikke en forespørsel.
-Hallo? -Det har rabla for ham.
Han trodde han fant en rynke i morges. Han er redd. Det går over.
Hvis han har bedt om noe, bare gjør det. Det er lettere sånn.
Du.
Du liker å svømme, ikke sant?
Måtte de ordløse gi deg trøst.
-Måtte Hera gi deg trøst. -Vero.
Jeg vil knulle Thesevs, livvakten min.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med trojanerne.
Måtte de ordløse gi deg trøst. Måtte Hera gi deg trøst.
Vero!
Vel? Spytt ut.
Hva har du?
Jeg, jeg…
Ingenting!
Hemmeligheten er trygg hos meg, Minos.
Hvorfor er du her, sir?
Bortsett fra å prøve dette fjonge hodeplagget,
ville jeg spørre hva du har tenkt å gjøre med trojanerne.
Vi har seks av dem, og leter etter den syvende.
Men jeg tror ikke de finner ham.
Så ved midnatt vil rettferdigheten skje.
-Med Minotauros? -Ja.
Bra.
Selvsagt.
De besudlet monumentet ditt.
Ikke assosier meg med den dritten.
Det er fælt. Det ser bedre ut med bæsj.
Men drep dem likevel.
Det skal jeg.
Bra.
Velsignet Olympia.
Ikke smisk!
Vi burde vise trojanerne nåde.
-Absolutt ikke. -Men ingen forventer det.
Da blir de mye mer medgjørlige. Slik det er nå, kan det bare bli verre.
Folk trenger grunner til å oppføre seg.
-Hva med å beholde huden? Holder det? -Du vet hva jeg mener, far.
Hvis gudene velger å straffe, er det lurt å ikke tvile på valget.
Det er en grunn til at Troja ble ødelagt. De ble høye på seg selv.
De spente buen for høyt.
Hvorfor lar vi ikke folket stemme? Atenerne gjør det. Det funker.
Folk ville stemt på deg fordi de elsker deg.
Man kan ikke stole på at folk stemmer på det de trenger, Ari.
Du skal bli en stor hersker, men du har mye å lære.
Gudene velger hvem som regjerer.
-Skulle du ønske jeg var Glavkos? -Hva?
-Skulle du ønske det? -Nei!
Nei.
Du stjal ikke din brors plass. Han ga deg den.
Du blir flott, det vet jeg.
Men trojanerne må straffes.
Huff, vi har den jævla konserten med Orfeus i kveld. Tar det aldri slutt?
Hva er i veien?
Ingenting.
Lykke til! Stor fan.
Takk.
-Er du det? -Nei. Kan ingen sanger.
-Ikke gå på konserten. -Jeg må.
-Nei! -Det er Olympia, Thesevs.
-Bursdagen din. -Ikke vær dum.
Ok, faen ta deg.
Hva sa du?
Jeg har to billetter til Munis.
Vil du være med?
-Munis? -Ja!
Vi kan stikke nå.
Jeg kan hjelpe deg så ingen gjenkjenner deg.
-Vil du ta meg med til Munis? -Ja!
-Hvorfor? -Du gjør alltid det du blir bedt om.
Du har rett.
Kom igjen, da.
-Har du hund? -Jeg hadde det før.
-Døde den i denne t-skjorta? -Hold kjeft. Beklager.
Jeg liker den. Men jeg liker ikke Satyrene.
-I dag gjør du det. -Ok!
Herregud.
SATYRENE
-Klar? -Jeg tror det.
Ikke vær redd.
Du er trygg.
Velkommen til Munis!
I dag slåss Carl Crixus fra Sparta
mot amasonen Hippolyta den andre!
Gratulerer med dagen.
En av dem får ikke oppleve morgendagen!
En ekte amasone?
Hun hørte deg.
I en rettferdig, edel kamp til døden!
-Hvorfor skulle dette muntre meg opp? -Det sa jeg ikke.
Vet du hva dette er? Dette er et sted for smerte og raseri.
Et sted folk kan få det ut. Tenkte det var bra for deg.
Du vil bli begravet med ære og gjenfødt med prakt.
Innta hjørnene!
Husk Glavkos. Husk…
Alt i orden?
Det går bra.
Stor applaus for amasonen Hippolyta!
Jeg håper du har to mynter.
Fy faen.
Hva sier dere til det?
Går det bra?
Ja, for meg er olympiaofferet tøft nok.
Hvorfor trodde jeg det var lurt å dra hit?
Fy faen.
Jeg husker ham ikke engang.
Hvem da?
-Glavkos. -Du var bare baby.
Men man skal jo kunne føle tvillingen sin, selv når de er døde, og det kan ikke jeg.
Jeg oppfylte spådommen min før jeg fylte to år.
Jeg husker ikke en dritt.
Hva var det?
En strek dukker opp, systemet rakner, familien faller og kaos hersker.
Kjør meg hjem, Thesevs.
Jeg beklager. Det var en dum idé.
-Men jeg må spørre. -Jeg blir straffet.
-Hva? -Av erinnyene.
-Hva snakker du om? -De var på Munis. Du kan ikke se dem.
-Hvorfor kommer de etter deg? -Jeg drepte tvillingbroren min.
Det var ikke din feil. Og kom igjen, erinnyene?
De går etter mordere, overgripere, folk som knuller barna sine.
Og folk som ikke har blitt straffet.
Du har straffet deg selv hele livet.
De kommer ikke etter deg.
Jo.
Jeg kan ikke gjøre noe med det.
Hva om du redder et liv?
Hva?
Hvis du kunne redde et liv, ville du gjort det?
Selvsagt.
Hva gjør vi her?
Jeg skal vise deg noe.
Kom.
Thesevs…
Dette kan du gjøre.
Endelig! Jeg håper du tok med tobakk.
Nax.
Jeg har aldri følt meg så uverdig i hele mitt liv.
Og da teller jeg med at jeg ble kastet fra Trojas mur.
Bøtta må tømmes.
Faen.
Skal du føre meg til faren din?
-Nei. Hva? -Gi meg til Minotauros?
Hun er her for å redde deg.
Ikke sant?
Du er den sjuende trojaneren.
Fin skjorte, forresten.
Jeg er ikke feig, altså.
Jeg skal overgi meg. Det var min dumme idé.
Min feil.
Men de seks andre nektet. Noen av dem hadde gode grunner.
Som kjærlighet…
Så de tjoret meg fast for å redde meg fra meg selv.
Faen ta deg.
Jeg mente moren min også.
Ok.
-Jeg blir med dere. -Nei.
Nei, Ari…
Hør her.
I morges sa faren din at han ville gi deg hva som helst.
Be om ham.
Kom.
Beklager at jeg løy for deg.
Hvorfor gjorde du det?
-Det er et monument for gudene. -Hvorfor har gudene forlatt oss?
De hater oss. Jeg nekter å tilbe dem.
Folket mitt er skakkjørt!
De har ingenting. Ingen rettigheter, ikke noe liv. Vi overlever bare så vidt.
Det er 15 000 igjen. Før var vi mer enn fem millioner.
Vi var de mektigste i verden.
Det er nok derfor alle fryder seg over vårt fall.
"Kastet fra Trojas mur…"
Du er Andromakhes sønn, Astyanax.
Nax.
Jeg trodde du var død.
Det trodde alle.
Faen!
Du lurte meg.
Han er vårt folks håp.
Den hemmelige prinsen!
I en annen verden hadde du og jeg blitt venner.
Nå holder det.
Jeg forventer ikke at du skal hjelpe meg. Jeg er glad for å dø.
Mitt liv er ikke verdt de seks andres.
Jeg tar deg med til faren min. Han vil benåde deg.
-Det vil han ikke. -Jo.
Du er bursdagsgaven min.
Blir det for drøyt
Å puste luft fra lungene dine?
Blir det litt mye
Under vekten av denne kjærligheten?
Men jeg, jeg…
Jeg vil puste hvert åndedrag fra deg
Være sannheten og myten
Gjennom dagene og nettene
Gjennom det bitre livet
Å, jeg…
Du er mitt liv og min død
Du skriver musikken i hodet mitt
Gjennom dagene og nettene
Gjennom det bitre livet
Astyanax? Hva? Er dette en slags vits?
-Hvor er han? -I labyrintcellene, sir.
Forlat oss.
Forlat oss, sa jeg!
Du lovet meg.
Hva som helst, sa du. Det er dette jeg vil ha.
Sett dem fri, alle sammen.
Vær så snill.
Du lovet meg.
Hvorfor dette?
Jeg drepte Glavkos!
La meg redde dem.
Ok.
Mener du det?
Ja.
Gratulerer med dagen.
Kjærligheten kan overmanne all fornuft.
Ari.
Ari, vær så snill.
Ari, kan du stanse?
-Du kunne bare spurt meg. -Nei.
-Hør, Ari. -Det er "ma'am".
Ma'am, vær så snill.
Ari, hør her…
Ari!
Hva?
Takk.
Kom igjen! Ut med dere!
-Sånn, ja! -Fort!
Kom deg ut, for faen!
Ja da, jeg går nå.
Din dumme gutt!
Dumme gutt!
Løp!
Det går bra, Cass.
Slapp av.
President Minos har overraskende vist nåde og løslatt Trojan 7.
Andromakhe og Astyanax er gjenforent.
Astyanax var antatt død, men han er veldig i live.
En gledens dag for det kriserammede folket.
Poseidon, din lille rakker.
Din toskete tufs!
Pissemaur.
Hei, hei.
Å, ja.
Fy faen!
Du liker det varmt, hva?
Intenst!
Er det arganolje?
I sjampoen?
Ja.
Fine greier.
Ja, takk.
Skynd deg, mann!
Jeg kan forklare det med trojanerne.
Valget mitt var jo ikke det vi diskuterte.
Det er ikke noe valg, Minos.
Ikke hvis jeg ber deg gjøre noe.
Uansett hvor høyt du elsker datteren din, husk at du ikke bøyer deg for kjærlighet.
Du gjør det du får beskjed om.
Forstått?
Forstått.
Bra!
Balsam, takk.
Håret ditt lukter godt.
Jeg gjør mitt beste.
Denne spådommen…
-"Familien faller." -Vær så snill. Ikke begynn!
Nei, bare synd at det inkluderer alle.
Jeg kunne likt en spådom som fjernet bare Zevs.
Det tror jeg nok.
Kom igjen!
Ikke rør dere!
Det er dette som skjer, om og om igjen,
så lenge gudene har hersket.
-Slipp meg! -Hold kjeft!
Der det er samling, bryter de opp.
Der det er kjærlighet, ødelegger de den.
Du! Dette er din feil!
Du! Familien din gjorde dette!
Sønnen min…
Du lovet meg.
Det er gudenes vilje, Ari.
Vil du at jeg skal trosse dem?
Hei, Ari.
Vi må snakke om broren din.
Tekst: Henrik W. Johnsen