BENZINĂRIA TINDAR
E vreo toaletă?
- V-ați lăsat cheile… - Toaleta?
Sigur, da. Chiar acolo.
ERINIILE
Eriniile sunt de-o vârstă cu zeii.
Poate mai bătrâne.
Cutreieră Pământul făcând dreptate când li se pare că e nevoie.
E destul de subiectiv.
Doar cei pe care îi urmăresc le pot vedea sau auzi.
Amintește-ți…
Amintește-ți ce ai făcut…
Amintește-ți…
Bună, Terry!
Vă rog…
- Vă rog! - Ești obosit?
Știi cum să scapi de noi, nu?
Nu, Terry…
Omule?
E totul în regulă?
Omule?
Drace! Omule!
TEREU
Cine urmează?
Ea.
Va fi distractiv.
Bine, până acum, ați cunoscut doi oameni importanți.
Acum, al treilea.
Binecuvântată Olimpie!
V-am zis că ne întoarcem la ea.
Pentru a înțelege importanța ei,
trebuie să derulăm înapoi până la începutul zilei.
Ari e o criminală.
Din greșeală.
A avut un frate geamăn, Glaucus.
S-a rostogolit peste el în somn, când erau bebeluși.
La mulți ani!
A murit sufocat.
Mama lui Ari nu acceptase niciodată că fiul ei murise,
așa că, în multe privințe, el nu murise.
La mulți ani, doamnă!
Ce?
Am spus: „La mulți ani!”
E o zi plină, nu?
Da.
Cum e monumentul?
Aș îndrăzni să spun că e maiestuos, doamnă.
Chiar așa?
- Da… - Maiestuos?
- A fost o idee minunată. - Nu? Îți place?
Ari, mai taci!
Dedal încearcă să se concentreze.
Nu-i așa?
Doamnă, mă descurc.
Lăsați-ne singuri!
Are nasul prea mare.
Zic asta în fiecare an, Dedal.
Te inspiri din ea, nu erau identici.
Aduc o poză cu tatăl meu.
Da.
Scuze.
Are dreptate. Bunicul avea un nas minunat.
Sept nazal perfect. Trăsătura cea mai frumoasă.
Nu ca…
Am crezut că se va opri înainte să fac 30 de ani.
Nu ești obligată.
Ba da.
Cum ți-l amintești pe Icar?
Știi tu.
Mă rog.
Le mulțumesc zeilor pentru Reînnoire.
Da.
Sună rațional.
Ce faceți mai târziu? După sărbătoarea Olimpiei.
Vă faceți iar de cap prin Heraklion?
Doar mă cunoști.
Cred că ar trebui să pleci, dar tu rămâi.
Îmi place aici.
Dar tu, Tezeu? Ce planuri ai?
Dai jos sacoul? Hai să ne facem muci!
Dle președinte!
Dle președinte…
La mulți ani, dragă!
Știi, în fiecare an…
sunt șocat că tot faci asta pentru mama ta.
Serios.
Vreau să fac asta.
Ba nu vrei.
Dar îți mulțumesc.
Haide, tată!
Știți ce refuză în fiecare an?
Un cadou aniversar.
Anul ăsta, s-o facem să accepte! Orice vrei tu.
Promit.
Orice.
Cum o conving?
Tot nu,
dar mulțumesc.
Haide, Dedal!
Fă o variantă mai bună a mea!
Prieteni, cetățeni ai Cretei,
binecuvântată Olimpie!
Conform tradiției, să ne minunăm de darul zeilor pentru noi,
miracolul Reînnoirii.
Noi, oamenii, ne naștem grație bunăvoinței lui Zeus.
Și cei mai buni dintre noi își duc viețile în slujba zeilor.
Pentru supunerea față de Olimp,
loialitatea noastră va aduce o viață nouă, o viață mai bună.
E ziua lui Glaucus.
Și a lui Ari.
Căci o viață bine trăită alungă frică de moarte.
Mă tem că nu putem protesta împotriva zeilor sau festivalului lor.
Nu protestez împotriva zeilor.
Ci împotriva planului lor.
Ai băut cumva?
Iată, Agata din Heraklion,
care a acceptat să fie o jertfă umană, urmând să moară în numele Olimpului.
Ea știe cu certitudine că evlavia ei îi asigură cea mai glorioasă Reînnoire.
Sufletul părăsește trupul cu binecuvântarea tuturor zeilor
și se întoarce ca un dar oferit lumii, într-o formă nouă, splendidă.
Nu există moarte, doar Reînnoire.
- Vero. - Vero.
Azi, am onoarea
să prezint un monument dedicat zeilor noștri.
Desigur, știți ce urmează.
Cineva a fost tare matinal.
La naiba cu Minos!
Și la naiba cu zeii!
În numele lui Zeus, fiți fermi!
Nu vă lăsați distrași,
căci truda în cinstea lor nu e niciodată în zadar.
Binecuvântată Olimpie!
Vero.
NAIBA SĂ-I IA DE ZEI
Ce naiba e asta?
Doamne!
NAIBA SĂ-I IA DE ZEI
Ăla e rahat?
Cine a făcut asta?
- Mamă… - Cine i-a pângărit pe zei?
Cine mi-a sfidat familia?
Veți fi vânați!
Veți fi pedepsiți!
Bine.
Bine?
Hai să scoatem asta!
Tu…
Ai ieșit țipând când te-ai născut.
Știi asta?
Da, mamă, știu.
Mi-ai spus de multe ori.
Glaucus era foarte tăcut,
nemișcat.
De fapt, era vânăt.
Mă temeam că nu va supraviețui, dar era perfect.
Tu ai venit pe lume și ai umplut-o de furie.
POLIȚIA
NAIBA SĂ-I IA DE ZEI
CARTIERUL TROIAN
Troian ticălos!
Haide!
Oricine le oferă adăpost Celor 7 Troieni va fi arestat!
Naiba să-i ia de zei!
- Nu mișca naibii! - Nu mișca!
L-am prins.
Hecuba fusese regina Troiei.
Andromaca era nora ei.
Soții lor fuseseră măcelăriți în fața lor,
iar singurul copil al Andromacăi, Astyanax,
fusese aruncat de pe zidurile orașului când s-au predat troienii.
Amândouă erau foarte obosite.
Deci?
Dle președinte, nu am știut nimic. Suntem și noi îngrozite.
Monumentul a fost construit în onoarea zeilor noștri.
Simbol al supunerii și recunoștinței.
Un simbol pe care oamenii voștri și-au făcut nevoile.
Nu i-ați dezonorat doar pe zei,
ci și țara care v-a adoptat și v-a oferit refugiu.
- Poftim? - Te rog!
- Mamă! - Ia zi!
Dacă ai adopta un copil, nu ai vrea să aibă drepturi egale?
Școli bune? Să se integreze?
Segregarea e pentru siguranța voastră.
Haide!
Deci susțineți insulta adusă zeilor noștri.
Sigur că nu.
Mergeți la monument, vă așezați pe vine
și contribuiți și voi?
Poate că ați făcut-o deja.
Poftim?
Își spun Cei 7 Troieni, nu-i așa?
Am prins șase. Sunt în labirint.
Îl căutăm pe lider.
Tu ești liderul, bătrâno?
Dle președinte, doamnă, suntem recunoscători
pentru refugiul oferit oamenilor noștri.
N-am știut nimic despre farsa asta.
„Act de terorism.”
Cei 7 Troieni sunt tineri și nesăbuiți,
iar eu jur că mă voi asigura că sunt pedepsiți din plin.
Dar, vă rog, nimeni nu a fost rănit.
Unde e al șaptelea?
Liderul.
Presupun că a părăsit orașul.
Dacă al șaptelea se predă, ceilalți șase vor primi grațiere.
Dacă nu se predă?
Știți care e pedeapsa.
Minotaurul?
Apăs pe buton,
lumina de pe cușca lui se face roșie, iar el e eliberat.
Încă n-au existat supraviețuitori.
La miezul nopții.
- Dar dacă nu pot… - Tezeu!
Da, dle.
Doamnă!
Suntem gata pentru templu.
Unii dintre noi îi respectăm pe zei, Hecuba.
Așteaptă!
Acum!
POSEIDON ZEUL MĂRII
FRATE MAI MIC
DIETĂ CU PEȘTE
Ia zi, cum te mai simți?
Arăți groaznic.
Bine.
Binecuvântată Olimpie!
Nu mi se pare.
Ce?
Monumentul nostru din Heraklion.
De ce ți se pare amuzant?
Ești un idiot! Nu fi idiot!
Da.
De ce îți pasă de asta?
Îmi pasă fiindcă e o blasfemie.
Au făcut caca… Au pus caca pe statuia noastră.
- Și? - Și?
Trebuie să dăm un exemplu.
Ai înțeles?
Ce, troienilor? Nu le-am tras-o destul de tare?
E de parcă ai abuza de un cadavru.
Oamenii trebuie ținuți în priză,
pentru că, dacă sunt relaxați
și se bucură prea mult timp de pace,
nu mai sunt destul de speriați.
Dacă sunt mai puțin speriați, nu ne mai onorează la fel.
Dacă încep să creadă că blasfemia e fără consecințe?
Cred că e foarte periculos.
- Nu? - Așa e, dar sunt oameni.
Zeus, cum vor fi ei vreodată periculoși pentru noi?
Minos e supărat. Lasă-l să se ocupe!
Nu te mai face de râs, omule!
Trebuie să te relaxezi.
Ești machiat?
Pe frunte?
E cremă solară. Îți place postul tău aici?
Nu fi măgar!
Dionis vrea să fie promovat.
Căpitanul Chlamydia?
Este ambițios.
Ar putea face mai multe.
Nu mă insulta!
Crede-mă, aș prefera să nu.
E vorba de profeția ta, nu? Mama mă-sii!
Ești paranoic. Nu există nicio profeție.
Ești regele zeilor, omule.
Ia măsuri extreme! Fă-i să sufere! Pedepsește-i!
Fă ordine în orașul tău!
E o poruncă, nu o rugăminte.
Alo?
Și-a pierdut mințile.
Crede că a găsit un rid azi-dimineață. E speriat. Va trece.
Dacă ți-a cerut ceva, ascultă-l!
Știi că e mai ușor.
Tu.
Îți place să înoți, nu?
Nu…
Fie ca vorbele rostite să te ajute!
- Fie ca Hera să-ți aline durerea! - Vero.
Chiar vreau să i-o trag lui Tezeu, bodyguardul meu.
Și nu știu ce să facem cu troienii.
Fie ca vorbele rostite să te ajute!
- Fie ca Hera să-ți aline durerea! - Vero.
Deci? Spune ce ai pe suflet!
Care-i treaba?
Eu…
Nimic!
Secretul tău e în siguranță, Minos.
De ce sunteți aici, domnule?
În afara ocaziei de a proba acest accesoriu pentru cap,
voiam să te întreb ce ai de gând să faci cu troienii.
Am prins șase și îl căutăm pe al șaptelea.
Dar bănuiesc că nu va fi găsit.
Deci, la miezul nopții, se va face dreptate.
- Cu Minotaurul? - Da.
Bine.
Desigur.
V-au pângărit monumentul.
Te rog, nu mă asocia cu gunoiul aia!
E groaznic. Arată mai bine mânjit cu rahat.
Totuși, ucide-i pe toți!
Așa voi face.
Bine.
Binecuvântată Olimpie!
Nu mai fi lingău!
Ar trebui să fim miloși cu troienii.
- Sigur că nu. - Dar nimeni nu s-ar aștepta.
Așa, troienii ar deveni mult mai supuși.
Altfel, va fi și mai rău.
Le intrăm pe sub piele ca să-i motivăm.
Mai bine-i motivăm frigându-le pielea.
Știi ce vreau să spun, tată.
Dacă zeii pedepsesc un popor, nu le pui la îndoială alegerea.
Troia a dispărut dintr-un motiv.
- Care motiv? - Au devenit încrezuți.
Au vrut prea multe.
Ce-ar fi să-i lăsăm pe oameni să voteze? Cum fac atenienii.
Funcționează.
Oamenii te-ar vota pentru că te iubesc.
Nu te poți baza pe oameni să voteze pentru ce le trebuie, Ari.
Vei fi un lider bun la vremea ta, dar mai ai de învățat.
Zeii aleg cine conduce.
Ai vrea să fiu Glaucus?
Ce?
Ai vrea?
Nu!
Nu.
Nu i-ai luat locul fratelui tău, el ți l-a oferit.
Vei fi grozavă, știu asta.
Dar troienii trebuie pedepsiți.
Doamne, avem concertul ăla cu Orfeu în seara asta.
Nu se mai termină?
Ce e?
Nimic.
Succes! Sunt mare fan.
Mulțumesc.
- Serios? - Nu. Nu știu niciun cântec.
- Atunci nu te duce! - Trebuie.
- Ba nu! - E Ziua Olimpiei, Tezeu.
- E ziua ta. - Nu fi idiot!
Bine, du-te naibii!
Ce ai spus?
Am două bilete la Munis.
Vii și tu?
- La Munis? - Da!
Ne-am putea furișa chiar acum.
Te ajut să te integrezi, ca să nu fii recunoscută.
- Vrei să mă duci la Munis? - Da!
- De ce? - Pentru că faci mereu ce ți se spune.
Ai dreptate.
Haide!
- Ai câine? - Am avut un câine.
A murit în tricoul tău?
Mai taci! Scuze.
Îmi place. Nu-mi plac Satirii.
Ei bine, azi îți plac.
Bine!
Doamne!
SATIRII
Ești pregătită?
Așa cred.
Stai liniștită!
Ești în siguranță.
Bun-venit la Munis!
Azi luptă Carl Crixus, din Sparta!
Și Hipolita a II-a, din tribul amazoanelor!
La mulți ani!
Unul dintre ei nu va prinde ziua de mâine!
Amazoană adevărată?
Te-a auzit.
Într-o luptă dreaptă, o luptă nobilă, o luptă până la moarte!
- De ce ai crezut că mă va înveseli? - N-am zis „înveselit”.
Știi pentru ce e locul ăsta? E un loc pentru durere.
Pentru furie.
Unde oamenii uită. M-am gândit că ți-ar face bine.
Veți fi înmormântați cu onoare și Reînnoiți cu splendoare.
La locurile voastre!
Amintește-ți de Glaucus!
Amintește-ți de Glaucus, Ari!
Te simți bine?
Sunt bine.
Aplauze pentru amazoana Hipolita!
Sper că ai două monede.
Futu-i!
Ce mai ziceți acum?
Te simți bine?
Sacrificiul de Ziua Olimpiei e îndeajuns de greu.
Nu știu de ce am acceptat să vin.
Băga-mi-aș!
Nici nu mi-l amintesc.
Pe cine?
- Pe Glaucus. - Erai un bebeluș.
Dar ar trebui să-ți poți simți geamănul, nu?
Până și când moare. Eu nu pot.
Mi-am împlinit profeția înainte de doi ani.
Dar nu-mi amintesc nimic.
Care profeție?
Apare o linie, ordinea se sfârșește,
familia piere, haosul domnește.
Du-mă acasă, Tezeu!
Îmi pare rău, bine?
A fost o idee proastă.
- Dar trebuie să te înt… - Voi fi pedepsită.
- Ce? - De către Erinii.
- Despre ce vorbești? - Erau la Munis.
Nu le-ai văzut pentru că nu poți.
- De ce ar veni după tine? - Mi-am ucis fratele. Geamănul.
N-a fost vina ta. Serios, Eriniile?
Se răzbună pe criminali, pe violatori, pe cei care-și violează copiii.
Pe cei care rămân nepedepsiți.
Tu te-ai pedepsit toată viața.
Nu vin după tine.
Ba da.
Nu cred că pot să împiedic asta.
Dacă ai salva o viață?
Ce?
Dacă ai putea salva o viață, ai face-o?
Sigur că da.
Ce facem aici?
Trebuie să-ți arăt ceva.
Haide!
ADĂPOST PENTRU TROIENE
Haide!
Tezeu…
Asta poți face.
În sfârșit! Sper că ai adus tutun.
Nax.
E cel mai rușinos moment din viața mea.
Mai rușinos decât să fiu azvârlit de pe zidurile Troiei.
Găleata trebuie golită.
Drace!
Vrei să mă duci la tatăl tău?
Nu.
- Ce? - Să mă dai Minotaurului?
A venit ca să vă salveze pe toți.
Nu-i așa?
Ești al șaptelea troian.
Drăguț tricou!
Nu sunt laș.
Vreau să mă predau. Rahatul a fost ideea mea idioată.
E vina mea.
Dar ceilalți șase au refuzat, iar unii, din motive bune, cum ar fi dragostea…
au decis să mă lege ca să mă salveze de mine însumi.
Du-te-n mă-ta!
Mă refeream și la mama mea.
Bine.
Vin cu tine.
Nu…
Nu, Ari…
Te rog, ascultă, bine?
Azi-dimineață, tatăl tău a spus că ți-ar da orice.
Cere-l pe el!
Vino încoace!
Îmi pare rău că te-am mințit.
De ce ați făcut asta?
- E un monument în cinstea zeilor. - De ce ne-au abandonat zeii?
Ne urăsc. Refuz să îi venerez.
Poporul meu e terminat!
Nu avem drepturi, viață, nimic.
Abia dacă supraviețuim.
Mai suntem cel mult 15.000. Înainte, peste cinci milioane.
Eram cel mai puternic popor din lume,
probabil de asta toți se bucură că am decăzut așa.
„Azvârlit de pe zidurile Troiei…”
Ești fiul lui Andromacăi, Astyanax.
Nax.
- Credeam că ai murit. - Așa au crezut toți.
Futu-i!
Mi-ai întins o cursă.
El e speranța poporului nostru.
Da! Prințul secret!
Într-o altă lume, ne-am fi împrietenit la un banchet…
Ajunge!
Nu mă aștept să mă ajuți. Mor cu mare drag.
- Nax! - Serios, mamă.
Viața mea nu valorează șase.
Te duc la tatăl meu și te va grația.
- Nu va face asta. - Ba da.
Ești cadoul de ziua mea.
E prea mult
Să-ți inspir aerul din plămâni?
E prea mult
Să suporți povara acestei iubiri?
Dar eu…
Vreau să trag respirația ta în piept
Vreau să fiu adevăr și să fiu mit
În toate zilele și în toate nopțile
În viața asta amară
Eu…
Căci tu îmi ești viață și moarte
Gândurile-mi curg în ritmul tău aparte
În toate zilele și în toate nopțile
În viața asta amară
Astyanax? Ce? E cumva o glumă?
- Unde e? - În celulele labirintului, dle.
Lăsați-ne singuri!
Am spus să ne lăsați singuri!
Mi-ai promis.
Ai zis „orice vrei tu”.
Asta vreau.
Îi eliberezi pe toți.
Te rog!
Mi-ai promis.
De ce asta?
L-am ucis pe Glaucus!
Vreau să-i salvez.
Bine.
Serios?
Serios.
La mulți ani!
Uneori, iubirea poate învinge rațiunea.
Ari!
Ari, te rog!
Ari, oprește-te!
- Puteai să-mi ceri și gata. - Nu, nu puteam.
- Ari… - Nu Ari, „doamnă”.
Doamnă, te rog!
Ari, ascultă…
Ari!
Ce?
Mulțumesc.
Hai! Ieșiți naibii! Plecați!
- Da! - Mișcă!
Pleacă naibii de-aici, omule!
Așa!
Ieșiți naibii!
- E în regulă. Am plecat. - Ba nu!
Băiat nesăbuit!
E în regulă.
Băiat nesăbuit!
Fugi!
Puiul meu.
Fugi!
E în regulă, Cass.
Potolește-te!
Surprinzător de milostiv, președintele i-a eliberat pe Cei 7 Troieni.
Andromaca și Astyanax s-au reunit din nou.
Astyanax era considerat mort, dar e cât se poate de viu.
E o zi fericită pentru acest popor hărțuit.
Poseidon, derbedeule!
Dobitoc prostovan!
Amărâtule!
Hei!
Da.
Măiculiță!
Îți place caldă?
Intensă senzație!
E ulei de argan?
În șampon?
Da.
Fain!
Da, te rog!
Mai repede, omule.
Pot explica chestia cu troienii.
Decizia mea.
Știu. Nu asta am discutat.
Nu există nicio decizie, Minos.
Nu dacă îți poruncesc eu ceva.
Nu-mi pasă cât de mult îți iubești fata.
Ține minte, nu asculți de iubire.
Faci ce ți se spune.
Ai înțeles?
Am înțeles!
Bine!
Balsam, te rog!
CAPELA HEREI
Părul tău miroase frumos.
Mă străduiesc.
Profeția asta…
- „Familia piere.” - Te rog!
Nu începe și tu!
Nu, sunt doar trist că ne include pe toți.
Mi-ar plăcea o profeție prin care să scăpăm doar de Zeus.
Sunt sigură.
Hai!
Nu mișcați!
Asta se întâmplă,
iar și iar,
de când domnesc zeii.
- Lăsați-mă! Nu, vă rog! - Taci!
Dacă există o legătură, o rup.
Dacă există iubire, o distrug.
Nu, vă rog!
Tu!
Tu ai făcut asta!
Tu! Familia ta a făcut asta!
Fiul meu…
A murit…
Mi-ai promis.
E voia zeilor, Ari.
Sau vrei să-i sfidez?
Bună, Ari!
Am venit pentru fratele tău.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă