Har ni en toalett?
-Du lämnade nycklarna i… -Toa?
Visst. Där inne.
Furierna är lika gamla som gudarna. Äldre, till och med.
De strövar omkring och skipar rättvisa där de anser att den brister.
Det är ganska subjektivt.
Bara måltavlorna kan se och höra dem.
Kom ihåg vad du har gjort.
Kom ihåg.
Hej, Terry.
Snälla…
-Snälla. -Är du trött?
Du vet hur du blir av med oss.
Nej, Terry…
Hörru!
Hörru?
Är allt bra där inne?
Hörru?
Jävlar!
Vem står på tur?
-Hon. -Det här blir kul.
Okej, hittills har ni träffat två betydelsefulla människor.
Nu till den tredje.
Välsignad Olympia.
Jag sa ju att hon skulle återkomma.
Om vi ska förstå Aris betydelse måste vi gå tillbaka till dagens början.
Ari är en mördare. Av en tillfällighet.
Hon hade en tvillingbror, Glaucus.
Hon råkade rulla över på honom när de var små.
Har den äran.
Han kvävdes till döds.
Aris mamma har aldrig accepterat att sonen är borta,
så på flera sätt är han inte det.
-Har den äran, ma'am. -Va?
Har den äran.
Det är fullt upp idag.
Ja. Hur går det med monumentet?
-Jag skulle nog kalla det majestätiskt. -Jaså?
-Ja. -"Majestätiskt"?
-Det var en underbar idé. -Ja, visst var det?
Ari, var tyst nu!
Daidalos måste koncentrera sig.
-Eller hur? -Det går bra.
Gå.
Näsan är för stor.
Jag säger det varje år.
Hon är bara grunden. De var inte identiska.
Jag hämtar en bild på min far.
Ja.
-Ursäkta. -Nej, hon har rätt.
Morfar hade en fin näsa.
Ett vackert septum. Näsan lyste upp hans ansikte.
Inte alls som…
-Jag är 30. Att hon inte ger sig. -Du måste inte göra det.
Jo.
Hur minns du Ikaros?
Åh…
Du vet.
Jag ber.
Tackar gudarna för förnyelsen.
Ja. Det låter vettigt.
Vad ska ni göra sen? Efter Olympiafirandet?
-Ha en brakfest i Heraklion? -Du känner mig.
Du borde gå ut mer. Du gör aldrig det.
Jag trivs här.
Du då, Theseus? Vad har du för planer?
Fimpa kavajen, så super vi oss fulla.
Herr president.
Grattis, älskling.
Du vet, varje år…
…förbluffas jag över att du ställer upp på det här. På riktigt.
-Jag vill göra det. -Nej, det vill du inte.
Men tack.
Kom igen, pappa.
Vet ni vad hon tackar nej till varje år? En födelsedagspresent.
I år ska vi få henne att säga ja. Du får precis vad du vill.
Jag lovar.
Vad som helst.
Hur ska jag övertala henne?
Svaret är fortfarande nej, men tack ändå.
Kom igen, Daidalos.
Gör en bättre version av mig.
Vänner, Kretas invånare,
välsignad Olympia,
Som det sig bör denna dag, ska vi förundras över gudarnas gåva,
alltså förnyelsens mirakel.
Vi människor föds tack vare Zeus nåd.
De bästa av oss ägnar sina liv åt att tjäna gudarna.
Vår lydnad och lojalitet gentemot Olympen
kommer att skänka oss ett nytt, bättre liv.
Det här är Glaucus dag.
Och Aris.
Har man levt sitt liv väl behöver man inte frukta döden.
Vi kan knappast opponera oss mot gudarna eller mot deras festival.
Jag opponerar mig inte mot gudarna,
utan mot deras kalender.
Har du druckit?
Här har vi Agatha av Heraklion,
ett samtyckande människooffer. Hon är beredd att dö i Olympens namn,
trygg i vetskapen om att hennes fromhet kommer att ge en ärorik förnyelse.
Själen lämnar kroppen med gudarnas välsignelse
och återvänder till jorden i en ny, praktfull form.
Det finns ingen död, bara förnyelse.
-Vero. -Vero.
Idag har jag den heliga äran
att avtäcka ett monument tillägnat åt våra gudar.
Ni vet ju vad som händer sen.
Nån var uppe tidigt i morse.
Fan ta Minos.
Och fan ta gudarna.
Var stark i Zeus namn.
Låt inget distrahera dig,
för vi vet ju att arbete för dem aldrig är förgäves.
Välsignad Olympia.
Vero.
FAN TA GUDARNA
Vad fan är det där?
Herregud.
FAN TA GUDARNA
Är det skit?
Vem har gjort det här?
Vem var det?
Mamma…
Vem har vanhelgat gudarna?
Vem har trotsat familjen?
Du kommer att åka fast!
Du kommer att få ditt straff!
Försiktigt.
Går det bra?
Vi tar av den här.
Du…
Du skrek för full hals när du föddes.
Vet du det?
Ja, det gör jag, mamma.
Du har berättat det många gånger.
Glaucus var så tyst,
så stilla. Och han var blå.
Jag trodde inte han skulle överleva, men han var perfekt.
Du kom till världen och fyllde den med raseri.
FAN TA GUDARNA
TROJSTADEN
Trojanjävel!
Sätt fart!
Den som skyddar de sju trojanerna kommer att gripas.
Fan ta gudarna!
-Rör dig inte! -Stanna där!
Hekabe var drottning i Troja förut.
Andromake var hennes svärdotter.
Deras makar massakrerades inför dem,
och Andromakes enda barn Astyanax
kastades ner från stadens mur när trojanerna kapitulerade.
Båda var mycket trötta.
Nå?
Vi visste inget om detta. Vi blev lika förskräckta som ni.
Monumentet byggdes i gudarnas ära.
En symbol för lydnad och tacksamhet.
Och den symbolen har ert folk bokstavligen skitit på.
Ni har vanhelgat såväl gudarna som landet som adopterade er och gav er en fristad.
-Ursäkta? -Men snälla du!
-Mamma. -Berätta.
Borde inte ett adopterat barn ha lika rättigheter?
Ordentliga skolor? Integration?
Segregeringen är till för att skydda er.
Lägg av!
Ni stödjer alltså förolämpningen mot gudarna.
Naturligtvis inte.
Vill ni gå till monumentet, dra upp kjolarna och göra högen större?
Det kanske ni redan har gjort.
Ursäkta?
De kallar sig de sju trojanerna. Stämmer det?
Vi har gripit sex av dem. De är i labyrinten.
Vi letar efter ledaren.
Är det du, min gamla dam?
Jag är oändligt tacksam för den fristad ni har erbjudit vårt folk på Kreta.
Vi vet inget om det här sprattet.
Terrordådet.
De sju trojanerna är unga och dumma.
Jag lovar att de ska få ett hårt straff.
Men snälla ni. Ingen blev skadad.
Var är den sjunde? Ledaren.
Jag antar att hen har lämnat stan.
Om den sjunde överlämnar sig, benådar jag de sex andra.
Och annars?
Ni vet vad straffet är.
Minotauros?
Om jag trycker på knappen
slår lampan i buren om från grönt till rött och den släpps fri.
Än har ingen överlevt.
Ni har till midnatt.
-Men tänk om jag inte kan… -Theseus!
Ja, sir. Ma'am.
Vi är redo för templet.
En del av oss respekterar gudarna, Hekabe.
Vänta.
Nu!
POSEIDON - HAVSGUDEN
ZEUS LILLEBROR
Hur är det med dig egentligen?
Du ser sliten ut.
Okej.
Välsignad Olympia.
Knappast, va?
Vadå?
Vårt monument i Heraklion.
Hur kan du tycka att det är roligt?
Du är en idiot! Lägg av med det.
Ja, men…
Varför bryr du dig?
För att det är hädelse.
De bajsade över hela monumentet.
-Och? -Och?
-Vi måste statuera exempel. Förstår du? -Mot trojanerna?
Får de inte vad de tål redan? Det är för lätt. Som att sätta på ett lik.
Människorna ska hållas i strama tyglar.
Om de slappnar av
och njuter av för långa perioder av fred
blir de mindre konstruktivt rädda.
Och om de är mindre rädda får de mindre lust att hedra oss.
Då kan de få för sig att man kan häda utan följder.
Då är vi inne på farlig mark.
-Tycker du inte det? -Jo, men de är människor.
Hur ska de kunna utgöra en fara mot oss?
Minos är fly förbannad. Låt honom sköta det.
Sluta skämma ut dig.
Slappna av lite.
Har du sminkat dig? I pannan?
Det är sollotion.
-Trivs du med din position? -Var inte ett sånt as.
Dionysos vill bli befordrad.
Till vadå? Kapten Klamydia?
Han är ambitiös. Han kan göra mer.
-Förolämpa mig inte. -Tro mig. Jag skulle helst låta bli.
Gäller det den där profetian? Men för helvete.
Du är paranoid. Det finns ingen profetia.
-Du är gudarnas konung. -Låt dem lida. Hamra fram budskapet.
Få ordning på staden.
Det är en order, inte en begäran.
-Hallå? -Han är helt från vettet.
Han upptäckte en rynka i morse. Han är rädd. Det går över.
Om han ber om nåt, gör det bara. Det är enklare så.
Du där.
Du gillar att simma, va?
Nej…
Må mötet med den ordlösa ge dig tröst.
-Må Hera omfamna dig i din smärta. -Vero.
Jag vill ligga med Theseus, min livvakt.
Jag vet inte vad jag ska göra med trojanerna.
Må mötet med den ordlösa ge dig tröst. Må Hera omfamna dig i din smärta.
Vero.
Jaha? Ut med språket.
Vad har du?
Jag…
Inget!
Jag ska bevara din hemlighet, Minos.
Vad gör du här?
Tja, utöver att få låna den här fiffiga huvudbonaden
ville jag fråga vad du tänker göra med trojanerna.
Vi har gripit sex av dem och letar efter den sjunde.
Men honom lär de inte hitta.
Så vid midnatt kommer rättvisa att skipas.
-Med Minotauros? -Ja.
Så bra.
Bra.
Självklart.
De besudlade ert monument.
Var snäll och associera mig inte med den där dyngan.
Den är bedrövlig. Skiten var ett plus.
Men ändå… Döda dem allihop.
Det ska jag.
Bra.
Välsignad Olympia.
Inget rövslickeri.
Vi borde visa trojanerna nåd.
-Absolut inte. -Ingen förväntar sig det.
Gruppen skulle bli mycket medgörligare. Som det är nu kan det bara bli värre.
De behöver en sporre som får dem att sköta sig.
En sporre i röven kan också hjälpa.
Du vet vad jag menar, pappa.
Om gudarna vill straffa folk är det oklokt att ifrågasätta det.
Troja förstördes av en anledning.
-Vilken då? -Självbelåtenhet.
De gick för långt.
Kan vi inte låta folket rösta? Atenarna gör det. Det funkar.
Och folk skulle rösta på dig. De älskar dig.
Man kan aldrig lita på att folk röstar för det de behöver, Ari.
Du blir en bra härskare sen, men du har mycket att lära.
Gudarna väljer vem som styr.
-Önskar du att jag var Glaucus? -Va?
-Gör du det? -Nej!
Nej.
Du tog inte din brors plats. Han gav dig den.
Du kommer att klara det bra.
Men trojanerna måste straffas.
Herregud, vi har den där jävla konserten med Orfeus sen. Tar det aldrig slut?
-Vad är det? -Inget.
Inget.
Lycka till! Jag är ett stort fan.
Tack.
-Är du det? -Nej. Kan inte en enda låt.
-Gå inte, då. -Jag måste.
-Nej! -Det är Olympiadagen.
-Det är din födelsedag. -Var inte så dum.
-Skit i det, då. -Vad sa du?
Jag har två biljetter till Munis.
Vill du följa med?
-Munis? -Ja. Vi kan smita iväg nu.
Vi ser till att ingen känner igen dig.
-Skulle jag gå på Munis? -Ja!
-Varför det? -Du gör jämt som du blir tillsagd.
Du har rätt.
Kom, då.
-Har du en hund? -Jag hade en.
Dog den i den här tröjan?
Håll käften. Ursäkta.
Jag gillar den, men inte Satyrerna.
-Idag gör du det. -Okej.
Herregud.
-Redo? -Jag tror det.
Oroa dig inte.
Du är i säkerhet.
Välkomna till Munis!
Idag får vi se Carl Crixius från Sparta
och amazonen Hippolyte den andra!
Har den äran.
-En av dem får inte se morgondagen! -Är det en riktig amazon?
Hon hörde dig.
I en rättvis, ädel strid på liv och död!
-Varför skulle det här muntra upp mig? -Det sa jag aldrig.
Den här platsen är till för smärta. Och ilska.
Här kan folk släppa ut allt. Det skulle göra dig gott.
Ni får en hedersam begravning och en ärorik förnyelse.
I era hörn!
Kom ihåg Glaucus.
Är allt bra?
Jadå.
En applåd för amazonen Hippolyte!
Hoppas att det finns två mynt.
Jävlar.
Vad sägs om det?
Är du okej?
Det är jobbigt nog med Olympia-offret. Jag vet inte varför jag kom hit.
Fan.
Jag minns honom inte ens.
Vem då?
-Glaucus. -Du var en bebis.
Det sägs att man kan känna sin tvilling. Även efter döden. Jag kan inte det.
Jag uppfyllde min profetia före två års ålder.
Jag minns inte ett skit om det.
Vad var det?
En linje dras, ordningen nöts,
ätten faller och kaoset föds.
Kör hem mig, Theseus.
Förlåt. Det var dumt.
-Jag måste fråga… -Jag kommer att straffas.
-Va? -Av furierna.
Vad menar du?
De var på Munis. Du såg dem inte för du kan inte det.
-Varför skulle de jaga dig? -Jag dödade min tvillingbror.
Det var inte ditt fel. Och furierna…
De jagar mördare, våldtäktsmän och folk som knullar sina barn.
Och såna som gått ostraffade. Du har straffat dig själv hela livet.
De är inte ute efter dig.
Jo.
Och det finns inget jag kan göra åt det.
Tänk om du räddade ett liv.
Va?
Skulle du rädda ett liv om du kunde?
Självklart.
Vad gör vi här?
Jag måste visa dig nåt.
Kom.
Theseus…
Här är nåt du kan göra.
Äntligen! Hoppas du tog med tobak.
Nax.
Så här tarvlig har jag aldrig känt mig förut,
inte ens när jag blev nedkastad från Trojas murar.
Hinken måste tömmas.
Jävlar.
Ska du ta mig till din far?
Nej.
-Va? -Mata Minotauros?
Hon är här för att rädda er alla.
Eller hur?
Du är den sjunde trojanen.
Fin tröja.
Jag är ingen ynkrygg.
Jag vill överlämna mig. Skiten var min dumma idé.
Det var mitt fel.
Men de andra vägrade, och andra,
som agerade av goda skäl, typ kärlek,
valde att låsa in mig för att rädda mig från mig själv.
Skit ner dig.
Jag syftade på mamma också, älskling.
Okej.
-Jag följer med dig. -Nej…
Nej, Ari…
Snälla. Hör på.
I morse lovade din pappa att ge dig vad som helst.
Be om honom.
Kom här.
Förlåt att jag ljög för dig.
Varför gjorde du det?
-Det är ett monument till gudarna. -De har övergett oss.
De hatar oss. Jag vägrar att tillbe dem.
Det är kört för mitt folk.
Vi har ingenting. Inga rättigheter, inget liv. Vi överlever bara.
Det är 15 000 av oss kvar. Vi var mer än fem miljoner.
Vi var det mäktigaste folkslaget i världen.
Det är väl därför alla gläds åt vårt fördärv.
"Nedkastad från Trojas murar…"
Du är Andromakes son Astyanax.
Nax.
-Jag trodde att du var död. -Det gjorde alla.
Jävlar!
Du grundlurade mig.
Han är vårt folks hopp.
Ja, den hemliga prinsen!
I en annan värld hade du och jag träffats på en bankett…
Nu räcker det.
Jag förväntar mig ingen hjälp. Jag dör gärna.
-Nax. -Mamma, mitt liv är inte värt sex andras.
Jag tar dig till min far, så benådar han dig.
-Det gör han aldrig. -Jo.
Du är min födelsedagspresent.
Är det för mycket
Att andas luften från dina lungor?
Är det för mycket
Under tyngden av vår kärlek?
Men jag…
Jag vill andas in dina andetag
Vara sanningen och myten
Genom dagar, genom nätter
Och det bittra livet
Åh, jag…
För du är mitt liv och min död
Du är musiken inom mig
Genom dagar, genom nätter
Och det bittra livet
Astyanax? Va? Är det här ett skämt?
-Var är han? -I labyrintcellerna, sir.
Lämna oss.
Lämna oss, sa jag!
Du lovade.
"Vad som helst", sa du. Nu ber jag om det här.
Släpp dem, allihop.
Snälla. Du lovade.
-Varför just det här? -Jag dödade Glaucus!
Låt mig rädda dem.
Okej.
-Allvarligt? -Ja.
Grattis på födelsedagen.
Ibland övervinner kärleken allt förnuft.
Ari.
Ari, snälla.
Kan du vänta lite?
-Du kunde ha frågat istället. -Nej.
-Ari… -Du ska säga "ma'am".
Ma'am, snälla.
Ari, hör på…
Ari!
Vad är det?
Tack.
Sätt fart! Ut med er, för fan!
Rappa på!
Fortsätt framåt!
Så där!
-Ut, för fan! -Lugn. Jag är på väg.
-Din dumma pojke! -Det är ingen fara.
Dumma pojke!
Spring!
Min älskling.
Spring!
Ingen fara, Cass.
Ta det lugnt.
Förvånande nog har president Minos benådat de sju trojanerna.
Andromake och Astyanax har återförenats.
Alla trodde att Astyanax var död, men han lever i högsta grad.
Det är en glädjens dag för detta belägrade folk.
Poseidon, din nolla.
Din jävla klåpare.
Din pissmyra.
Hallå!
Ja.
Herrejävlar!
Vill du ha det varmt?
Det är intensivt!
Är det arganolja?
I schampot?
Ja.
Finemang.
Ja, tack.
Sätt lite fart.
Jag kan förklara det där med trojanerna.
Mitt beslut…
Jag vet. Det blev inte som vi diskuterade.
Det finns inget beslut att fatta, Minos. Inte när jag befaller dig att göra nåt.
Oavsett hur mycket du älskar din dotter. Du kan inte böja dig för kärlek.
Du gör som du blir tillsagd.
Är det förstått?
Jag förstår!
Så bra.
Balsam, tack.
Ditt hår doftar underbart.
Jag anstränger mig.
Den här profetian…
-"Ätten faller." -Snälla. Börja inte du också.
Nej, det är bara ledsamt att det inbegriper oss alla.
Jag skulle gärna se en profetia som bara drabbar Zeus.
Det tror jag säkert.
Framåt!
Rör er inte!
Så här har det varit, gång efter annan,
så länge gudarna har härskat.
-Släpp mig! -Håll käften!
Där det finns samhörighet sår de splittring.
Finns det kärlek förgör de den.
Nej, snälla.
Du där!
Du gjorde det här!
Din familj gjorde det här!
Min son…
Han är död.
Du lovade mig.
Det är gudarnas vilja, Ari.
Vill du att jag trotsar dem?
Hej, Ari.
Det gäller din bror.
Undertexter: Love Waurio