Sinä. Juuri sinä, herra hermoheikki.
Veitkö sinä sen? -En.
Tiedätkö, kuka vei? -En.
Vedä!
Käskin vetää.
Bingo.
Roomalaisnenä.
Niin. Veitkö sinä sen?
En. -Tiedätkö, kuka vei?
Hän.
Tyyppi lentää vielä pakoon noilla hörökorvilla. Vedä.
Meillä on ongelma. -Onko?
Veitkö Zeuksen kellon? -En tietenkään.
Se pitää löytää. -Mitä? Miksi?
Hän perusti komentokeskuksen ja tappaa pallopoikia.
Mitä? -Minun piti keittää kahvini itse.
Mitä tarkoitat komentokeskuksella? -Olen siellä. Vaiheita on kaksi.
Tilanne pahenee aika nopeasti. -Mikä häntä vaivaa?
Hän pettyi vähän siitä, miten rankaisit troijalaisia.
Aivan. Hän kertoi.
Hänen täytyy selkeästi päästellä höyryjä,
muttei kuulemma voi aloittaa ennen kellon löytymistä.
Kysy pojalta.
Miltä pojalta? -Dionysokselta.
Hoidan asian.
Käskin vetää!
Kauan sitten, siis todella kauan sitten,
olin vapaa mies.
Vapaa kokemaan elämän ja rakastamaan kuten muutkin.
Ja hyvänen aika, että rakastinkin jotakuta.
Miten polvi jakselee? -Paskana.
Minä olen alkanut herätä öisin kuselle.
Viime kerrasta on aikaa, Kharon. -Älä muuta virka.
Jos odotat yhtä kauan, saatan kuolla.
Kaipasin sinua.
Rakastan sinua.
Tiedän.
Olen tosissani.
Mitä on tapahtunut?
Zeusko?
Hän on perässäni.
Kertoisitpa syyn. -En voi.
Lupaa minulle yksi asia.
Mitä tahansa.
Tapaat vielä jonkun. Siihen voi mennä muutama vuosi.
Sinun täytyy auttaa häntä.
Miten? -Pidä hänet turvassa.
Tunnistat hänet merkistä.
Mistä merkistä? Tuo ei ehkä ihan riitä.
Lupaa nyt vain. Tämä on tärkeämpää kuin mikään.
Ole kiltti.
Vanno se. -Tietenkin.
Vannotko?
Minä vannon.
Kiitos.
Ja anteeksi. -Mistä?
Älä vihaa minua.
Yleinen hyvä vaatii aina henkilökohtaisia uhrauksia.
Aina.
Tuoltako sinne oikeasti mennään? Roska-astian kautta.
Tämäkö ei ole vitsi? -Sisäänkäynti on huomaamaton.
On aina ollut.
Ja sinä olet heikoilla jäillä, joten turpa…
Selvä. Anteeksi.
Onnea matkaan.
Tuo hänet takaisin. -Minä tuon.
Rakastan sinua.
Kiitos kaikesta.
Onnistun kyllä. -Tiedän sen.
Mitään menetettävää ei ole.
Auta häntä.
Auta Anatolea. Huolehtikaa toisistanne.
Teemme sen. -Meillä on paljon menetettävää.
Ymmärrän.
Dennis! Kissanpentumme pitää ruokkia. Voitko hoitaa sen?
Mikäs siinä.
Märkäruoka on tiskialtaan alla ja raksut…
Missä raksut ovat, Poly?
Pidä hyvää huolta tuosta. -Aivan. Tästä. Pidän.
Älä pelkää. Emme kerro isällesi.
Esitys on ohi. -Anna mennä, Orfeus.
Nämä eivät sovi.
Saat, mitä saat. Ja tottelet käskyjä.
Vitun Orfeus.
Sattuiko sinuun?
Et kuulu tänne.
Veit vieläpä vaimosi kolikon. -Niin vein.
Se oli ainoa keino olla taas yhdessä.
Tekoni oli paskamainen, mutta rakastan häntä todella.
Lupasin vaimollesi huolehtia sinusta. Se nukkejuttu baarissa kosketti minua.
Otan osaa poikasi johdosta.
Kuule. Olemme täällä kahden.
Yritetään edes luottaa toisiimme.
Kiitos.
Styks-virta pitää ylittää. -Menoksi sitten vain.
Orfeus on hyödyllinen.
Kosmisen tarkoituksen hyväksyminen on helppoa, kun omistaa moisen egon.
Eikä silloin herää epäilyjä tarkoituksen jaloudesta.
KUOLLEET
Toiset tarvitsevat enemmän apua.
Lisäkoulutus alkaa tänään kello 18.
TERVETULOA ASFODELIIN
Fotis.
Istu.
Haluatko lenkille?
En päästä sinua hihnasta.
Hyvä on, mutta sinun täytyy luvata.
Olkoon.
Fotis!
Kellot eivät katoa savuna ilmaan. Joku on vienyt sen.
Vedä.
Soitit Zeukselle. Kova kiire.
Persefone tässä. Minun pitää kertoa jotain.
Manalassa on ongelmia. Tyhjyydestä on karannut sielu.
Mitä sinä touhuat? -Haades, ei!
Viesti poistettu.
Sinun on pakko kertoa hänelle tapahtuneesta.
Ei. Hoidan asian itse.
Jokin on vialla, ja tiedät sen.
Onko sielun edes mahdollista kadota noin vain? Mitä jos kadonneita on enemmän?
Tämä voi olla jonkin alku. -Ei ole. Tämä on pelkkä muistutus.
Näpäytys. Zeus antoi manalan johdettavakseni, ja vika on minun.
Ei ole. -Onhan.
En ole valvonut tyhjyyttä ja olen antanut asioiden olla.
Nähdään tämä mahdollisuutena. Etsitään sielu ja korjataan asiat.
Voin korjata mitä vain, kunhan keskityn.
Luota minuun.
Eikä Zeukselle tarvitse kertoa.
Fotis.
Oletko kunnossa?
Heitä on autettava.
Keitä pitää auttaa? -Kaikkia siellä olevia.
Missä?
Jouduin sinne monumentin takia. Paskan ja sen, mitä sanoin jumalista.
Se kaikki oli minun syytäni. -Anna minun auttaa sinua.
Sinun pitää mennä Kehyksen läpi. -Menin jo.
Mitä?
Kaineus!
Pysy tässä.
Sinunko takiasi koira juoksee vapaana? -Saatiinko se kiinni? Hyvä.
Ei hyvä. Se kusi juuri faksiin. -Anteeksi. Se on vain innoissaan.
Vika on minun. Vein sen kävelylle, koska kaipasin sitä.
Mutta näin juuri yhden…
Minkä?
En mitään. -Onnittelut sitten.
Mistä?
Kukaan ei ole pilannut vapaapäivääni näin pian.
Painu takaisin töihin siitä. -Selvä.
Oletko kunnossa? -Olen.
Itse asiassa… -Huomenta!
Anteeksi, mitä? -Ei mitään.
Voinko istua seuraan?
Totta kai. -Et voi. Olemme sukeltajia.
Itse asiassa minäkin olen sukeltaja. Minusta tehtiin juuri sellainen.
Se on mahdotonta. -Ei selvästikään ole.
Täällä pitää olla vuosia töissä ensin. -Sukeltajia tarvitaan kuulemma lisää.
Mitä sukeltajat ovat? -Hyvä luoja.
Onko tuo sokeria? -Suolaa.
Miksi?
Jotta ruoka maistuisi joltain. Melkein.
Miksi teemme mitään tällaista? Syömme, nukumme, peseydymme… Olemme kuolleita.
Emme silti ole villejä.
Rutiinit saavat meidät tuntemaan olomme normaaliksi.
Normaaliksi. Just.
Mutta miksi… -Sinä se kyselet paljon.
Kyselijät joutuvat oman kokemukseni mukaan pulaan.
Selvä. Anteeksi.
Kaksi sataa vuotta. -Aika kuluu kuin siivillä.
Tuletko illalla? -Mitä silloin tapahtuu?
Etkö saanut lentolehtistä?
Adrian!
Anna Riddyllekin yksi.
Kiitos.
UUSIEN SUKELTAJIEN BILEET
Tuletko sinä?
Tietysti.
Entä sinä?
Voinko katsoa, huvittaako minua? -Totta kai voit.
Dennis.
Älä pelleile kanssani.
Löysinpäs.
Selvä. Palaillaan.
VAIN ZEUS VOI PELASTAA MEIDÄT
Nyt riittää.
Olet oikeassa.
Sanoit, ettet tekisi näin. -Minä tässä. Ei isäsi.
Tämä ei ole sallittua.
Jos suot anteeksi… -Veitkö hänen kellonsa?
Minkä kellon? -Älä esitä.
Nähdään heti akvaariossa.
Juuri noin.
Tulehan tänne.
Tule vain.
Varovasti. -Tervehdys.
Miksi veit kellon?
Lapsellisesti käyttäytyvää kohdellaan lapsena. Sinussa on potentiaalia.
Olen sanonut sen ennenkin. -Oletko?
Olen, mutten silloin, kun… -Olet oikeassa.
Olen tehnyt jotain aika suurta. -Oletko? Mitä olet tehnyt?
Autoin kuolevaisen manalaan.
Koe epäonnistui, mutta sain kohtalot avaamaan oven.
Hänestä tulee eka ihminen, joka tuo jonkun takaisin.
Ja sen jälkeen minuakin kunnioitetaan.
Kai sinä pelleilet?
Mitä? -Rukoile, että hän epäonnistuu.
Kuolevainen uhmaa kuolemaa ja repii maailmankaikkeuden.
Jos hän oikeasti saa jonkun tuotua takaisin manalasta,
Zeus tuhoaa sinut. Hän yrittää tuhota meidät kaikki.
Mutta ei hätää. Ei kaverisi onnistu. Älä silti lietso isäsi vainoharhoja.
Palauta kello. Sano, että löysit sen jostain.
Ei hän rauhoitu muuten. -Selvä.
Minä en pysty siihen.
Mikset? -Annoin sen jollekulle.
Mitä sitten? Ei nyt puhuta neitsyydestäsi. Hanki se takaisin.
Meillä oli ennen hauskaa.
Soitit Zeukselle. Kova kiire. -Hei, Zeus.
Oletko siellä?
Aivan. Tuota… Minä tässä. Haades, tietenkin.
Halusin vain kertoa, että joukko uusia sukeltajia on rekrytoitu.
Heidät on koulutettu, ja he ovat oikein taitavia.
Ei vielä.
Manala selviytyy kaikesta, mitä eteen tupsahtaa, joten anna tulla.
Jos haluat.
Kuulemiin.
Iloista uudistumista.
Mitä?
En vain tajua, mihin sukeltajia tarvitaan.
Autamme ihmiset Kehyksen läpi. Opastamme heitä.
Miksi meitä tarvittiin lisää? He vain uudistuvat. Miksi tämä kiire?
Tiedätkö, miksi lakkasin kyselemästä? -Jouduitko pulaan sen takia?
En koskaan saanut vastauksia.
Manala on mitä on.
Olet onnekas. Kunpa minä pääsisin läpi. Olen ratkaisematon.
Mitä me siis teemme?
Autamme vain heitä. Kuuntelemme.
Suoraselkäinen kaveri.
Miten vanha olet? Näytät 12-vuotiaalta.
Olen periaatteessa lähes 40-vuotias. Jos mukaan laskee vuodet kuolleena.
Jatkakaa matkaa.
Voi ei. Olimme samalla lautalla.
Miten menee?
En osaa uida.
Omistin koko elämäni hyvälle uudistumiselle.
Elin kuollakseni, mutta nyt mietin kaikkea tekemättä jäänyttä.
Ei hätää. -Itsestä luopuminen on silti vaikeaa.
Tästä itsestä. -Mene nyt vain!
Anteeksi? -Ole hyvä ja mene Kehyksen läpi.
Tajuatko, kuinka onnekas olet?
Tapasin sinut lautalla.
Sanoit, että loukkasit jumalia ennen kuolemaasi. Nyt kai maksat siitä.
Kuule… -Hurskasteleva paskakasa.
Vienkö sinut Kehyksen läpi?
Mitä me nyt teemme?
Varmaan uimme, vai mitä?
Niin.
Oletko valmis? -Olen.
Hei. -Hei siellä.
Olemme täällä!
Voitko auttaa meitä?
Ei ole totta.
Tulitteko Luolasta? -Tulimme.
Molemmatko? -Jaoimme voiton.
Aioimme uida, mutta… -Ei kannata.
Veisitkö meidät yli?
Pyydä nätisti. -Ole kiltti.
Hyvä on.
Pukekaa päällenne.
Tehkää tietä mestareille!
Haluan palata! Menoksi vain. -Herranen aika.
Mitä?
Mennään!
Ei ole totta.
Hei, Kainis. Kainis!
Katso minua, jumalanpilkkaaja.
En ole jumalanpilkkaaja. -Olethan.
Siksi olet täällä etkä pysty uudistumaan.
Sinä…
Kidutitko sinä häntä? -Äitiäsikö?
Hän luopui sinusta vapaaehtoisesti.
Täysin vapaaehtoisesti.
Nähdään, Kainis.
Hei. Etsin kelloa. -Ei lemmikkejä.
Mitä?
Etkö osaa lukea? "Ei lemmikkejä."
Ei tämä ole lemmikki,
vaan nautinnon, hulluuden ja villin kiihkon jumala Dionysos.
Kiva tyyppi.
Ulos täältä.
Anteeksi?
Mitä sanoit?
Ääntä.
Valitan. En ymmärrä sinua. Mikä tahansa näistä, vai? Kiitos.
Tuossa se on.
Tässä se on.
Kiitos.
Jonkun on paras tunnustaa. Kuka sen vei? Kuka on kleptomaani?
Mitä vittua? -Joku teistä vei kelloni. Kuka?
Isä. -Mitä?
Löysin tämän.
Portin luota.
Miksi sinulla on kissa?
Hienoa. Sinulla on kyllä haukankatse. Mitä muuten teet kotona?
Tulin katsomaan sinua ja esittelemään Dennisin.
Hei, Dennis. Keksin paremman nimen. Oidipuss kahdella S-kirjaimella.
En tajua. -Etkö? Selvä.
Olet Dennis. -Tule.
Siivotkaa tämä sotku ja tuokaa meille kannu meanderivettä -
sekä tuttipullollinen maitoa kissalle.
Hyvin toimittu. -Kiitos.
Mitä tarkoitat? -Kelloa.
Minne menet? Näytät upealta.
Miten niin? Haluatko mukaan? -Tapaatko sen mekkoja käyttävän tyypin?
Tykkään hänestä. -Tapaan Perseuksen.
Ja hän saattaa tuoda hevosen mukanaan. -Sen siivekkäänkö? Vedä käteen.
Toivoin jotain muuta.
Niinkö? Meillä on vähän kiire, mutta… -Onko? Omapa on menetyksesi.
Hei, söpöliini. Olet vielä ihan vauva.
Sain säkärin. Välillämme kipinöi. -Varoen.
Tänne päin. Tuli ja tulikivi odottavat.
Hän luopui sinusta vapaaehtoisesti.
Täysin vapaaehtoisesti.
Kyllä tämä tästä piristyy.
Sinua siis huvitti tulla mukaan? -Niin. Sopiiko se?
Totta kai. Käy istumaan.
Saanko?
Edelleen mautonta. -Kippis.
Kokeilepa tupakointia. Se vasta hyödytöntä onkin.
Pelataanko peliä? -Olen tosi huono peleissä.
Pärjäät kyllä. Kerromme vain tarinoita. Mitkä ennustuksemme olivat?
Minä aloitan. Omani oli:
"Otus tummanpuhuva syksyllä kaatuu. Silmiä sulkea ei voi, ei lainkaan."
Omani on täysin totta.
Minulla oli ruunikko poni Cressida, jota rakastin kuin siskoa.
Se kaatui ja mursi jalkansa joulukuussa.
Se piti lopettaa.
Se oli aivan kamalaa.
Lisäksi kärsin unettomuudesta, eli silmäni pysyivät auki.
Mikä sinun ennustuksesi oli? -Ei.
Mitä tuo tarkoitti? -En kerro. Ennustus on yksityisasia.
Liittyykö se jotenkin äitiisi?
Nähdään myöhemmin.
Minä vain…
Nuoriso on todella herkkähipiäistä.
Oletko kunnossa? -Olen minä.
Tiedätkö, mistä saisin sellaisen tupakan, joka ei maistu eikä tunnu miltään?
Tiedän.
Törmäätkö usein kaltaisiimme? -Aina välillä.
Rakkaus tekee ihmisistä tyhmiä.
Anteeksi. -Ei se mitään.
Mikä tuo oli?
Skylla.
Hetkinen.
Miksi pysähdyimme?
Sääntöjen mukaan voin viedä vain toisen joen yli.
Sanoit, että voit viedä molemmat.
Minä valehtelin. Pakkohan minunkin on jostain repiä viihdettä.
Tapelkaa sitten.
Hetki.
Pitäisikö meidän tapella? -Ei. Teimme sopimuksen.
Sitten me vain odotamme.
Mitä?
Sitä, että toinen rikkoo sopimuksen. Minulla on aikaa.
Voin myös viedä molemmat takaisin. Miltä se kuulostaa?
Tulos ei ole vaivan väärti.
Poikani on kaiken väärti. -Niinhän sinä sanot.
Kaikki sanovat samaa, mutta se on paskapuhetta.
Oletetaan, että saat hänet takaisin.
Viet hänet kotiin, ja parin vuoden päästä hän sairastuu ja kuolee uudestaan.
Mitä sitten teet? Palaatko takaisin?
Toistatko samaa kehää kuin jossain karusellissa?
Mitä jos hän pysyykin tällä kertaa terveenä,
mutta ei edes pidä sinusta tai jopa vihaa sinua?
Mitä jos hän halveksuu sinua perin pohjin?
Mitä olet oikein kokenut?
Vaimoni ja minä… -Niin, vaimosi.
Uskotko, että hänen pitäisi palata asumaan kanssasi ja rakastaa sinua taas?
Oletko varma asiasta?
Olen. -Todista sitten se.
Tapa hänet. Tai tapa sinä hänet. Miten vain.
Sanoin jo. Teimme sopimuksen. Kai tässä…
Olen pahoillani. -Sinä lupasit!
Koko idea oli sinun. -Tiedän, mutta vain toinen pääsee yli.
Olen todella pahoillani.
Tämä on todella mautonta. -Niinhän minä sanoin.
Miksi poltat?
Pelkkä tapa ehkä. Kuten Adrian sanoi, se tekee olosta normaalin.
Todellisen. Enemmän entisen kaltaisen. Se, että toistaa samoja kaavoja.
Haluatko olla kuin ennen? -Haluan.
Minä en. En tehnyt mitään elämälläni. -Tuo ei varmasti ole totta.
On se. Tuhlasin elämäni.
Minulla ei ollut tarkoitusta. Ja kuolin samana päivänä, jona tajusin sen kunnolla.
Mietin lautalla: "Voi paska. Olen kuollut."
Mutta vähitellen minut valtasi rauha.
Kaikki oli hyvin, koska palaisin maailmaan ja tekisin kaiken tällä kertaa paremmin.
Nyt olen jumissa täällä.
Kai minun täytyy olla sinut myös sen kanssa.
Kenties.
Voinko kysyä jotain?
En kerro ennustustani. -En aikonut kysyä sitä.
Mitä sitten?
Mistä tunnet amatsonin?
Olin yksi heistä.
Kappas. -Minun piti lähteä. Tietenkin.
Aivan. Luimme teistä koulussa.
Minkä ikäisinä pojat karkotetaan? 11-vuotiainako?
Niin.
Minä olin 15.
Minusta tuli virallisesti poika vasta vähän myöhemmin.
Se on varmasti ollut rankkaa. Lähteminen, siis.
Niin oli.
Mutta se oli vähän rankempaa, että he surmasivat minut.
Jumalauta! Olen pahoillani.
Yritän vain panna paremmaksi "mieheni vei kolikkoni" -juttusi.
Vai juttuni?
Äitini petti minut, ja kansani murhasi minut.
Sitten he veivät kolikkoni. Oikeasti. -Hyvä on. Haista paska.
Yritän ottaa tilanteesta kaiken irti. Ilmanlaatu on loistava.
Nukun hyvin. Käyn taas treffeillä.
Tekevätkö ihmiset sitä? -Mitä?
Käyvät treffeillä täällä.
Kyllä kai. Joskus.
Miltä suuteleminen tuntuu? -Mitä?
Päteekö siihen sama kuin kaljaan?
Anteeksi? -Onko se…
Tuntuuko se miltään, vai onko se jotain…
En minä tiedä. En ole suudellut ketään.
Kuolleena, siis. -Selvä.
Minä… Tuossa on vain miettimistä seuraavien 200 vuoden varalle.
Prue pitää sinusta kovasti.
Hän on listani kärkipäässä.
Onko? -Todella korkealla.
Auttakaa minua!
Hän!
Apua! -Kuka?
Auttakaa!
Otit vaimosi kolikon ja nyt yrität viedä paikkani. Ei käy.
Ei!
Tunnistat hänet merkistä.
Lupaa nyt vain.
Tämä on tärkeämpää kuin mikään.
Mokoma runkkari.
Miksi sinä noin teit?
Miksi pelastit minut?
Mistä tuo merkki on?
Minä…
Kohtalo.
Sain sen kohtalolta.
Mitä se tarkoittaa?
Sitä, että yksi asia on totta.
Tämä tyyppi, vai? Oletko tosissasi?
SOTA - KANSANMURHA
Luonnonkatastrofit ovat hyviä. Ne saa aiheutettua tuosta vain.
Kuolevaisille ne ovat kaamea järkytys, joka saa palvontamäärät taivaisiin.
Rukoukset ja uhrit. He tietävät, että olemme niiden takana.
Mutta mitä tarvitsemme, jotta tuhosta tulee täydellisen loistava ja kestävä?
Eikö mitään? Luulin, että haluat ylennyksen.
Haluan kyllä. -Tule sitten perässä.
Haluan opettaa sinulle pari juttua parista jutusta. Ja ihan ensin…
Ihan ensin haluan kiittää sinua.
Kiittääkö?
Kiitos siitä, että löysit kelloni, Dionysos.
Ja että palautit sen minulle, vaikka viimeksi tavatessamme -
olin sinulle ankara.
Aivan, isä. Minä… -Hei.
Yritän paljastaa tunteeni.
Isäni oli ankara minulle. Istutaan alas.
Eikö hän yrittänyt murhata sinut?
Kyllä. Hän… Kyllä hän yritti.
Hänellä oli syynsä, mutta…
Oli miten oli. Olet hyvä poika, ja haluan antaa sinulle sen, mitä haluat.
Mitä haluan?
Lisää valtaa.
Huippua. Haluanko?
Kyllä haluat. Sitä ylennys tarkoittaa. Lisää valtaa.
Se tarkoittaa myös uskollisuutta, ja sitä sinulla on.
Huomaan sen.
Minä…
Kuule. Minun pitäisi vain… Minun pitää kertoa jotain.
Mitä niin?
Ei mitään. -Voit kertoa mitä vain.
Se vain, että olen uskollinen.
Aivan. Joten…
Me palautamme nämä tomppelit ruotuun.
Aloitamme luonnonkatastrofeilla. Ne ovat suoraviivaisia ja helppoja.
Sitten etenemme johonkin mielenkiintoisempaan,
yksityiskohtaisempaan ja hienostuneempaan, joka kylvää pahaa verta.
Vihaan.
Tämä tunnetaan vastedes toisena vaiheena.
Voimme aloittaa jostakin hyvin pienestä,
kuten yhden naisen raiskauksesta tai lapsen kuolemasta,
koska jos homman tekee oikein, sillä saa perheet, maat ja mantereet liekkeihin.
Selvä. Huippua.
Aivan, me… Jotkut ihmiset ovat… -Mitä?
Kivoja. He ovat kivoja.
Heidän seurassaan ja keskuudessaan on mukavaa.
Älä muuta virka! Jotkut lempilasteni äideistä ovat ihmisiä.
Mutta heillä ei ole väliä. Vain perheellämme on.
Ihmisten kanssa voi leikkiä, syödä ja rakastella.
Letitä vaikka heidän tukkaansa, mutta muista aina, ettet ole yksi heistä.
Onko selvä?
On.
Hyvä on. Aloitamme ensimmäisen vaiheen tänään.
Sinulle on yksi uusi viesti. -Hei, sain viestisi.
Täydellinen ajoitus, koska sinne päin alkaa pian tulvia ruumiita.
Zeus?
Ei. Minä tässä. -Sano vain.
Löysimme sen sielun.
KIITOS - P
Älkää.
Haluatko mennä tuonne? -Häntä pitää auttaa.
Voiko siellä olla jotain kuolemaa pahempaa?
Hyvä luoja.
Mitä hänelle on tapahtunut? Mehän vain lähetimme hänet Kehyksen läpi.
Mikä tämä paikka on?
Tekstitys: Miia Mattila