Du där! Ja, herr Nervig.
Tog du den?
Nej, sir!
Vet du vem som gjorde det?
Nej, sir.
Okej.
Japp!
"Japp", sa jag.
Bingo.
Romerska näsan.
Just det. Tog du den?
-Nej, sir. -Vet du vem det var?
Han.
Flyg inte iväg med dina stora öron.
Japp!
-Vi har ett problem. -Jaså?
-Tog du Zeus klocka? -Naturligtvis inte.
-Vi måste hitta den. -Va? Varför det?
Han har öppnat ett krigsrum och dödar bollkallar.
-Va? -Jag fick koka mitt eget kaffe.
-Vad menar du med krigsrum? -Jag står i det.
Vad jag kan se finns det två faser. Det känns som en eskalering.
Vad är problemet?
Han blev en aning besviken på straffet du gav trojanerna.
Ja. Han nämnde det.
Han behöver uppenbarligen avreagera sig.
Han sa att han måste hitta sin klocka innan han börjar.
Hör med pojken.
-Vilken pojke? -Dionysos.
Överlåt det åt mig.
"Japp", sa jag!
För länge sen, och då menar jag verkligt länge sen,
var jag en fri man.
Fri att leva och älska som alla andra.
Och som jag älskade nån.
-Hur är det med knät? -Åt helvete.
Jag har börjat gå upp på nätterna för att pissa.
Ja…
Det var länge sen, Charon.
Ja. Om du väntar så här länge igen kanske jag hinner dö.
Jag har saknat dig.
Jag älskar dig.
Jag vet.
Jag menar det.
Vad har hänt?
Zeus?
Han är ute efter mig.
-Kan du inte berätta varför? -Det går inte.
Du måste lova mig en sak.
Vad som helst.
Du kommer att träffa nån.
Det kanske dröjer några år.
Du måste hjälpa hen.
-Hur då? -Erbjud skydd.
Du känner igen märket.
Vilket märke?
-Du får nog berätta mer än så. -Lova mig bara.
Det är viktigare än allt annat.
Snälla?
-Svär. -Självklart.
Svär du?
Jag svär.
Tack.
Och förlåt.
För vad?
Hata mig inte.
Allas bästa har alltid ett personligt pris.
Alltid.
Är det verkligen rätt väg?
Genom en soptunna?
Menar ni allvar?
Det är diskret.
Vi har alltid varit diskreta.
Och du är ute på hal is, så du kan knipa…
Okej, okej. Ursäkta.
Lycka till.
Ta hem honom.
Det ska jag.
Jag älskar dig.
Tack för allt.
Jag ska klara det.
Det vet jag.
Jag har inget att förlora.
Hjälp honom.
Hjälp Anatole.
Ta hand om varann.
-Det ska vi. -Vi har mycket att förlora.
Jag förstår.
Åh! Dennis!
Vår kattunge måste få mat.
Fixar du det?
Ja. Okej. Visst.
Våtfodret står under diskhon och torrfodret…
Var står torrfodret, Poly?
-Ta hand om den där, är du snäll. -Jaså, den. Visst.
Oroa dig inte. Vi skvallrar inte för pappa.
Då så. Showen är över.
Kom igen, Orfeus.
De passar inte.
Man får det man får. Och man gör som man blir tillsagd.
Fan ta dig, Orfeus.
Är du oskadd?
Du ska inte vara här.
-Du tog din frus mynt. -Ja.
Det var det enda jag kunde komma på.
Jag vet att det är stört, men jag älskar henne.
Jag lovade din fru att hjälpa dig.
Jag blev rörd av det ni gjorde på baren.
Jag är ledsen för er son.
Snälla. Vi är ensamma här.
Kan vi inte försöka lita på varann?
Tack.
Vi måste korsa Styx.
Okej, då går vi.
Orfeus är användbar.
Ett ego som hans kan acceptera tanken på ett kosmiskt syfte.
Utan att ana att det syftet kan utnyttjas av andra.
DAGENS DÖDA
Andra behöver mycket mer hjälp.
Fotis.
Sitt.
Ska vi ta en promenad?
Jag tänker inte koppla loss dig.
Okej, då.
Men då måste du lova.
Okej, då.
Fotis!
Klockor försvinner inte bara! Nån har tagit den!
Japp!
Zeus här. Har fullt upp.
Zeus, det är Persefone. Jag måste berätta en sak.
Det är problem i underjorden. En själ har rymt från Tomheten.
-Vad gör du? -Nej, Hades!
Meddelandet raderat.
Du måste berätta för honom vad som har hänt.
Nej, jag reder ut det själv.
Nåt är fel, och det vet du.
Hur kan en själ försvinna? Hur är det ens möjligt?
Tänk om fler har rymt. Det kanske bara är början.
Det är det inte. Det är en påminnelse, en spark i röven.
Zeus gav mig ansvaret. Det är mitt fel.
-Nej, det är det inte. -Jo.
Jag har inte haft koll på Tomheten. Jag har blivit slapp.
Se det som en chans. Vi ska hitta själen och ställa allt till rätta.
Jag kan lösa allt om jag anstränger mig.
Tro mig.
Zeus behöver inget veta.
Fotis!
Fotis.
Fotis!
Är du okej?
Vi måste hjälpa dem.
Vilka då?
Alla som är där inne.
Var då?
Jag hamnade där på grund av monumentet.
Skiten, det jag sa om gudarna…
Det var mitt fel. Alltihop.
Jag ska hjälpa dig. Du måste gå genom Ramen.
Det har jag redan gjort.
Va?
Caeneus!
Stanna där.
Är det ditt fel att en hund är lös?
Har ni hittat honom? Vad bra.
Nej. Han pissade på faxen.
Förlåt. Han blev bara så glad.
Det är mitt fel. Jag tog ut honom på en promenad.
Men jag såg en…
Vad?
-Inget. -Jag får gratulera.
Va?
Ingen har förstört min lediga dag så här fort.
-Sätt igång och jobba, för fan! -Ja.
Är du okej?
Jadå.
-Eller… -God morgon!
-Vad sa du? -Nej, det var inget.
Får jag slå mig ner?
-Visst. -Nej, vi är dykare.
Jag är också dykare. Jag blev det precis.
Det är omöjligt.
-Tydligen inte. -Man ska ha jobbat här i åratal.
De kör nån sorts kampanj. Det behövs fler dykare.
-Vad är dykare? -Men herregud!
-Är det socker? -Salt.
Varför det?
Så att man kan känna smaken. Nästan.
Varför gör vi nåt överhuvudtaget? Äter, sover, duschar… Vi är ju döda.
Ja, men vi är inga vildar.
Det är rutinen. Den får oss att känna oss normala.
Normala. Visst.
-Men varför… -Värst vad du är frågvis.
Enligt min erfarenhet hamnar de frågvisa alltid i trubbel.
Okej. Förlåt.
Tvåhundra år.
Det går fort.
-Kommer du ikväll? -På vadå?
Fick du inte flygbladet?
Men Adrian!
Just det.
Hon kan också få ett.
Tack.
FEST FÖR NYA DYKARE
Kommer du?
Ja. Självklart.
Du, då?
Får jag känna efter sen?
Javisst.
Dennis!
Dennis?
Jävlas inte med mig, Dennis.
Där är du ju.
Okej. Vi ses.
BARA ZEUS KAN RÄDDA OSS
Det räcker!
Du har rätt.
-Du skulle inte göra så här mer. -Det är jag, inte din pappa.
Det är definitivt inte tillåtet.
-Du får ursäkta, men… -Tog du hans klocka?
-Vilken klocka? -Lägg av.
Kom till akvariet på en gång.
Så ska det se ut.
Ge mig en kram.
Seså.
-Var försiktig. -Hejsan. Hej på dig.
Varför tog du klockan?
Det är därför han behandlar dig som ett barn.
Jag tycker att du har potential. Det har jag sagt.
-Är det sant? -Ja.
-Men inte när du… -För du har rätt.
Jag har faktiskt gjort nåt stort.
Jaså? Vadå?
Jag fick in en dödlig i underjorden. Jag fick furierna att öppna dörren.
Han blir den första människan som hämtar tillbaka nån.
När det händer kan jag nog få lite respekt.
Driver du med mig?
-Vadå? -Bäst för dig att han misslyckas.
Ska nån trotsa döden och bryta mot universums lagar?
Om den dödliga lyckas hämta tillbaka nån
kommer Zeus att förgöra dig.
Då förgör han oss alla.
Men det är ingen fara.
Din kille klarar det aldrig. Mata inte din pappas paranoia.
Ge honom klockan. Säg att du hittade den nånstans.
Det är det enda som kan lugna honom.
-Okej. -Ja.
Men jag…
Jag kan inte.
Varför inte?
Jag gav bort den till nån.
Än sen? Det var ju inte din oskuld.
Ta tillbaka den.
Vi hade roligt förr.
Zeus här. Har fullt upp.
Hej, Zeus.
Är du där?
Okej…
Det är jag, Hades.
Jag ville bara säga att vi har rekryterat ett gäng nya dykare.
Alla är utbildade och…
…mycket duktiga.
Inte än.
Underjorden kan hantera allt som kommer i dess väg,
så lägg det på oss…
…om du vill.
Hej då.
Glad förnyelse.
Vad är det?
Jag fattar inte. Varför behövs dykare?
Vi hjälper folk genom Ramen. Vi vägleder dem.
Ja, men varför behövs det fler? De ska bara förnyas. Varför så bråttom?
-Vet du varför jag slutade ställa frågor? -För att du hamnade i trubbel?
För att jag inte fick några svar.
Det är underjorden. Det är som det är.
Du har tur. Jag vill också förnyas. Jag är olöst.
Vad ska man göra, då?
Vara till hjälp, antar jag. Och lyssna.
Vilken reko kille.
Hur gammal är du?
Du ser ut att vara tolv.
Jag är nästan 40.
Om man räknar åren som död.
Fortsätt framåt.
Hejsan.
Åh, nej.
Vi var på samma färja.
Hur är det?
Jag kan inte simma.
Jag ägnade hela mitt liv åt att få en bra förnyelse.
Jag levde för att dö,
vero, men nu tänker jag på allt jag inte har gjort.
Det är ingen fara.
Det är svårt att ge upp sig själv.
Det här jaget.
-Herregud. Gå bara. -Ursäkta?
Gå genom ramen, är du snäll!
Förstår du hur lyckligt lottad du är?
Du var med på färjan.
Du sa att du hade förolämpat gudarna innan du dog.
Du får visst betala för det.
-Hör på… -Din fromma skitstövel.
Ska vi ta oss mot Ramen?
Vad ska vi göra?
Vi får väl simma.
Okej.
-Redo? -Ja.
Hallå!
-Hallå! -Hallå där!
Hallå!
Hallå! Här borta!
Kan du hjälpa oss?
Allvarligt…
Hallå!
-Kommer ni från Grottan? -Ja.
-Båda två? -Delad förstaplats.
-Vi skulle simma, men… -Gör inte det.
Kan du ta oss till andra sidan?
-Snälla. -Ja. Snälla.
Okej.
Klä på er igen.
Ur vägen!
-Lämna plats åt mästarna! -Ja!
Jag vill upp igen! Nu kör vi!
Herregud.
Vad är det?
Nu kör vi!
Det är inte sant.
Hörru, Caenis!
Caenis!
Se på mig, hädare.
-Jag är ingen hädare. -Jo.
Det är därför du är här och inte kan förnyas.
Har ni…
Torterade ni henne?
Din mamma?
Nej, hon gav beredvilligt upp dig.
Mycket beredvilligt.
Vi ses, Caenis.
Hej. Jag letar efter en klocka.
Inga husdjur.
Va?
Kan du inte läsa?
"Inga husdjur."
Det är inget husdjur.
Det är njutningens, galenskapens och frenesins gud, Dionysos.
Trevlig kille.
Ut.
Ursäkta?
Vad sa du?
Lite högre?
Nej, tyvärr. Jag förstår inte.
Nån av de här? Toppen. Tack.
Där har vi den.
Där har vi den!
Tack.
Bäst att nån erkänner. Vem tog den? Vem är kleptoman?
-Vem var det? -Vad fan?
En av er tog min jävla klocka!
-Pappa! -Vad?
Jag hittade den här.
Vid porten.
Oj, då.
Varför har du en katt på dig?
Bra där. Du och dina hökögon. Vad gör du hemma, förresten?
Jag ville träffa dig och visa upp Dennis.
Hej, Dennis.
Jag vet vad den hade kunnat heta istället. Kattipus.
-Jag fattar inte. -Allvarligt? Okej.
-Du heter Dennis. -Kom.
Hallå, städa upp här och kom med en kanna meandervatten
och en nappflaska med mjölk åt kissen.
-Bra där. -Tack.
-Vad? -Klockan.
Vart ska du? Du ser fantastisk ut.
-Hur så? Vill du följa med? -Vem ska du träffa?
Killen som bär klänning? Jag gillar honom.
Nej, Perseus. Han kanske tar med sig hästen.
Hästen? Den bevingade? Det var som fan.
Jag hoppas på det.
-Jaså? Vi är upptagna nu, men… -Upptagna?
-Synd för dig. -Ja.
Ja.
Hej, sötnos. Du är ju bara en liten bebis.
-Det slår gnistor om oss. -Försiktigt.
Okej, den här vägen. Alla helvetets kval väntar.
Hon gav beredvilligt upp dig.
Mycket beredvilligt.
FEST FÖR NYA DYKARE FRÅN KL. 19.00
Det blir fullt ös sen.
Hej.
Du kände för det.
Ja.
Var det okej?
Ja, visst. Sätt dig.
Vill du ha?
Okej.
-Det smakar ändå inget. -Skål!
Testa att röka. Det är helt meningslöst.
Ska vi leka en lek?
-Jag är dålig på lekar. -Den här går bara ut på att berätta nåt.
Vad hade ni för profetior?
Jag kan börja. Min var…
"En mörkhårig varelse, ett vintrigt fall.
Ögon som aldrig sluts, knappt alls."
Den stämde på pricken.
Jag hade en mörkbrun ponny. Cressida. Hon var som en syster.
En decemberdag föll hon och bröt benet.
Vi tvingades döda henne.
Det var fruktansvärt.
Jag led av sömnlöshet, så mina ögon var aldrig slutna.
Hur löd din?
Nej.
Vad menar du?
Jag menar: "Nej, det är privat."
Har det med din mamma att göra?
Vi ses sen.
Jag ska bara…
De unga är så känsliga.
Du.
-Är du okej? -Jadå.
Vet du var jag kan få tag i en sån där cigarett som inte smakar nåt?
Ja.
Träffar du många som oss?
En del.
Kärleken gör människor korkade.
-Ursäkta. -Ingen fara.
Ingen fara.
Vad var det?
Skylla.
Vänta.
Varför stannar vi?
Jag får bara ta med en av er till andra sidan.
Du sa att du kunde ta med oss båda.
Ja, jag ljög. Jag måste ju roa mig på nåt sätt.
Seså, gör upp om det.
Vänta.
-Ska vi slåss? -Nej, vänta.
Vi slöt en pakt.
Då så.
Då väntar vi.
På vadå?
På att en av er bryter den. Jag har inte bråttom.
Eller så kör jag tillbaka er båda. Vad säger ni?
För det är inte värt det.
-Min son är värd allt. -Ja, du säger det.
Alla säger det.
Men det är skitsnack.
Säg att han kommer hem, mot alla odds.
Ni får några år till och sen blir han sjuk igen.
Och dör igen.
Vad ska du göra då? Komma tillbaka?
Fortsätta komma tillbaka som en jävla karusell?
Eller säg att han klarar sig. Han förblir frisk.
Tänk om han inte gillar dig. Han kanske hatar dig.
Tänk om han avskyr precis allt med dig.
Vad har du varit med om?
-Hör på. Min fru… -Din fru, ja.
Tror du att hon kan återvända och leva med dig? Älska dig igen?
Är du säker på det?
Ja.
Bevisa det, då. Döda honom.
Eller så dödar du honom. Vilket som.
Som sagt: Vi slöt en pakt. Det måste gå…
Förlåt!
-Men du sa… Det var din idé! -Jag vet, men…
Det är du eller jag!
Jag är hemskt ledsen.
-Den är helt menlös. -Jag sa ju det.
Varför gör du det?
Av vana? Jag vet inte. Som Adrian sa: "För att känna mig normal."
Och man känner sig mer verklig om man gör samma saker som förut.
-Vill du känna dig som förut? -Ja.
-Inte jag. Jag gjorde inget av mitt liv. -Det är säkert inte sant.
Jo. Jag slösade bort det.
Jag hade inget syfte.
Och när det gick upp för mig dog jag.
Jag satt på färjan och tänkte: "Fan, jag är död."
Men sen kom lugnet över mig.
Det var okej, för jag skulle återvända och göra allt bättre den här gången.
Och nu är jag fast här.
-Det är väl bara att acceptera, antar jag. -Kanske det.
-Får jag fråga en sak? -Jag avslöjar inte min profetia.
-Det gäller inte den. -Vad är det, då?
Hur kan du känna en amazon?
Jag var en själv.
-Jag blev förvisad, så klart. -Ja.
Vi läste om er i skolan.
I vilken ålder kastas pojkarna ut? I elvaårsåldern?
Ja.
Jag var 15.
Jag blev inte officiellt pojke förrän lite senare.
Det måste ha varit jobbigt att ge sig av.
Ja.
Men du vet… Att bli mördad av dem var jobbigare.
Jävlar. Jag beklagar.
Jag försöker bara slå din "min man tog mitt mynt"-story.
Min story?
Ja. Jag menar, min mamma förrådde mig,
mitt folk mördade mig och sen tog de mitt mynt.
-Kom igen. -Okej. Skit ner dig.
-Jag gör det bästa av det. -Jaså?
Ja. Luftkvaliteten är bra.
Jag sover gott. Jag dejtar igen.
-Gör folk det? -Vadå?
Dejtar. Här.
Ja, ibland, tror jag.
Okej.
Hur känns det att kyssas?
-Va? -Är det som med ölen?
-Ursäkta? -Är det…
Känner man ingenting? Eller är det nåt som…
Det vet jag inte.
-Jag har inte gjort det. Som död. -Visst.
-Som död. -Ja.
Jag…
Där har jag nåt att fundera på de kommande 200 åren.
-Du vet, Prue är väldigt förtjust i dig. -Ja, hon står högt upp på listan.
-Gör hon det? -Ja, väldigt högt upp.
Hjälp!
Det är han.
-Hjälp! -Vem då?
Hjälp mig!
Du tog din frus mynt och nu försöker du ta min plats! Nej!
Du känner igen märket.
Lova mig bara.
Det är viktigare än allt annat.
Din jävel.
Varför gjorde du så?
Varför räddade du mig?
Hur fick du märket?
Jag…
En ödesgudinna.
Hon gav mig det.
Vad betyder det?
Det betyder att nåt är sant.
Han? Allvarligt?
Naturkatastrofer är bra, för de är så enkla att fixa.
Och för de dödliga kommer de som en chock vilket resulterar i att fler dyrkar oss.
Böner och offer.
För de vet att det är vårt verk.
Men vad krävs det för att förödelsen ska bli verkligt storslagen?
Och varaktig?
-Inget? -Nej.
-Jag trodde att du ville bli befordrad. -Ja.
Okej. Följ med mig.
Okej.
Jag vill lära dig ett och annat om ett och annat. Och det…
Det första jag vill säga är…
Tack.
Tack?
Tack för att du hittade min klocka, Dionysos.
Du kom tillbaka med den fastän jag vid vårt senaste möte
var hård mot dig.
-Ja, men det… -Hörru.
Jag är mitt uppe i nåt.
Min pappa var hård mot mig.
Sätt dig.
Försökte inte din pappa mörda dig?
Jo.
Ja, han… Det stämmer.
Han hade sina skäl, men…
Men du är en skötsam pojke, och jag vill ge dig det du vill ha.
Vad vill jag ha?
Mer makt.
Okej.
Schyst. Vill jag ha det?
Ja. Det är det en befordran är. Mer makt.
Det betyder också lojalitet, och det har du visat.
Det har jag sett.
Jag…
Pappa, jag borde…
Jag måste berätta en sak.
Vadå? Vad vill du berätta?
-Nej, det var inget. -Du kan berätta allt för mig.
Det var bara att jag är lojal.
Ja. Okej.
Vi ska få de här fårskallarna att rätta sig i ledet.
Vi börjar med naturkatastrofer.
Det är oförtäckt och enkelt.
Sen går vi vidare med nåt lite mer intressant.
Nåt mer utarbetat, rokoko, sofistikerat: att så fiendskap.
Hat.
Det kommer hädanefter att kallas fas två.
Det kan börja med nåt litet,
som en våldtäkt på en kvinna, eller ett barns död,
för om man gör det rätt kan det sätta fyr på hela släkter, länder och kontinenter.
Okej. Toppen.
Ja… Fast en del människor är…
Vadå?
Snälla.
De är snälla och roliga att vara med…
…och bland.
Ja, onekligen.
Några av mina favoritbarns mammor är människor.
Men de är oviktiga. Det viktiga är vi.
Lek med människor, ät med dem, älska med dem,
fläta deras hår eller vad du vill, men glöm aldrig att du inte är en av dem.
Okej?
Okej.
Okej. Fas ett. Vi börjar ikväll.
Du har ett nytt meddelande.
Jag fick ditt meddelande.
Du har bra tajming, för det är en massa nya döda på väg.
Zeus?
Nej, det är jag.
Okej, fortsätt.
Vi har hittat själen.
TACK P
Nej, snälla.
Ska du gå in där?
Vi måste hjälpa honom.
Vi är redan döda. Hur illa kan det gå?
Hallå?
Herregud.
Vad har hänt med henne?
Vi hjälpte henne genom Ramen.
Vad är det för ställe?
Undertexter: Love Waurio