Am ajuns într-un moment de răscruce. Totul începe să prindă formă.
Și acum vă datorez o explicație despre toate astea,
despre mine și de ce sunt aici.
În mituri, pe care unii s-ar putea să le fi citit,
Zeus m-a pedepsit fiindcă le-am oferit oamenilor focul.
Sunt un erou, deși mă considerați un gunoi care și-a ucis iubitul, nu?
Greșit.
Zeus m-a pedepsit pentru că l-am înfruntat.
I-am spus că devenise tot ce ura mai mult.
Nu prea i-a convenit.
ASCUNZĂTOARE SECRETĂ
- E nepoliticos să nu răspunzi. - Doamne!
Băga-mi-aș!
Ce cauți aici?
O să reușesc.
Nu e soarta ta, Prometeu.
Zeus te-a luat la ochi.
Dacă vrei să-l oprești, trebuie să mă asculți.
În cine ai cea mai mare încredere?
Cine ar face orice ai cere, fără să stea pe gânduri?
Nu știu.
Nu minți!
Charon.
Da.
Trebuie să-l omori.
- Nu, eu… - E singura cale.
Trebuie să-i recâștigi încrederea lui Zeus.
Trebuie să te supui pedepsei, să-ți accepți soarta.
Dacă nu, Zeus nu va fi învins niciodată și atunci chiar vei fi eșuat.
Există un țel mai înalt, Prometeu.
Un țel mai înalt.
Da.
Mulțumesc.
A durat o vreme să reparăm relația.
Mulțumesc, prietene drag!
Cu mare plăcere.
Dar am reușit.
În ciuda tuturor așteptărilor, relația asta a rezistat.
Iar ceilalți implicați…
Unii nu vor înțelege ce au făcut…
cum au ajutat…
și nici nu vor ști.
Alții știu exact ce fac…
și ce mai au de făcut.
Dacă unul dintre noi dă greș, dăm greș cu toții.
PARTEA I ERINIILE
Bun, a venit momentul.
Hai!
Așa mai merge.
- Ce s-a auzit? - Motorul unei mașini. Nimic grav.
Cât am dormit?
Nu contează asta.
Unde sunt?
Aici.
Doamne!
Îți place? Eu am făcut-o.
N-am vrut să-l omor pe Glaucus, bine? Eram doar un bebeluș.
Mi-am ispășit păcatul. N-am rămas nepedepsită.
- Nu vrem să te pedepsim. - Ci să-ți arătăm adevărul.
Adică?
- Uită-te la serial! - Îți va plăcea mult.
N-aș vrea să am de-a face cu zeii, Ari…
în locul tău.
Popcorn.
PROFEȚIE O PRODUCȚIE A ERINIILOR
Ce mama mă-sii e asta?
Taci! Nu vorbi!
Să știți că asta n-a fost ideea mea.
DEDAL
EPISODUL UNU „FIRUL”
Știi de ce se numește așa?
Deoarece, când începi să tragi de el, se destramă totul.
Se văd bijuteriile?
- Nu, domnule. - Acum?
- Măi să fie! Bun-venit, dle președinte! - Mulțumesc.
Predecesorul tău era cam încăpățânat.
- Da. - E mort acum.
Bucură-te de postul tău!
Bucură-te de palat, dar nu uita următoarele trei lucruri!
Unu: ai primit totul cu împrumut.
- Da. - Doi: eu te-am pus aici.
Mă slujești pe mine.
- Da, domnule. - Trei.
Cel mai important lucru.
Dacă-mi faci pe plac, te pot face nemuritor.
Chiar așa, domnule?
Desigur.
- Vero, domnule. - Da, al naibii de vero.
Așa!
- Uite ce ai de făcut! - Da.
E un leu la grădina zoologică din Heraklion.
Dă-i drumul!
Să-i dau drumul?
Da. Va mânca oameni. Va fi amuzant.
Sigur că da.
Apoi, ai nevoie de moștenitor.
Să faci un copil!
Vai, nu!
Domnule, mă tem că nu pot.
- Ce nu poți? - Să am copii.
Profeția mea o interzice, dar nu-i nimic.
Voi fi un servitor loial.
Care e profeția ta?
„Sfârșitul începe în patul conjugal,
primul vlăstar care răsuflă îți va fi fatal.”
- E destul de clar. - Știu.
Ce zici de asta? Gemeni. Pot să te ajut cu asta.
Te descotorosești de cel care iese primul și gata.
Următorul e moștenitorul tău.
- Nu mă mai uit la prostia… - Stai, tu urmezi.
Au început să doarmă lipiți unul de altul, ca niște pui.
E minunat, nu?
Bună, micuțule Glaucus!
Ce mai face scumpa mea Ari?
Mami te iubește mult.
O iubești pe surioara ta, scumpule?
Așa-i că e frumoasă?
Ce băiat cuminte!
Domnule, nu pot…
- Ce? - Eu…
Nu pot.
E primul născut, iar tu ești prizonier.
Eu cred că poți, Dedal.
Cred că n-ai de ales.
Du-te!
Trebuie să-mi îndeplinesc destinul, Ari.
Ce faci?
Nu mă mai uit la minciuni.
- Sunt minciuni? - Sigur.
Nu e profeția tatii. Dedal face parte din personal.
- Nu e prizonier. - Doar că nu pleacă niciodată din palat.
E pustnic. Tata nu i-a poruncit să omoare un copil.
Ești sigură de asta?
Da, sunt sigură.
Tatăl meu e un om bun și am încredere în el.
Cum rămâne cu troienii?
E altă situație.
Oare?
Ți-a promis că nu-i va ucide.
De unde știi că n-a mințit în legătură cu profeția?
Vrei să vezi finalul?
Nici vorbă.
Scoateți-mă de aici!
Vă cer să mă scoateți de aici imediat!
Scoateți-mă de aici!
Asta faceți voi, nu? Știu ce e asta.
E o pedeapsă pentru Glaucus.
Îi înnebuniți pe oameni.
Îi faceți să-și piardă încrederea în tot ce știu,
în tot ce iubesc,
până când, în cele din urmă, se sinucid.
Eu nu.
- Doar zeii mă pot judeca. - Naiba să-i ia!
Ce?
Naiba să-i ia!
- Ei sunt sursa durerii tale. - Așa e.
- Uită-te până la final! - Nu!
Bine. Du-te acasă!
Ce?
Știe destule.
Dar pleci pe jos.
- Vorbește cu Dedal! - Du-te naibii!
Ce bine a mers!
Sunt greu de convins, nu? Cei religioși.
Suntem chit.
Gata cu favorurile!
E pe cont propriu.
Ari!
Unde ai fost?
Nu mai puteam de grijă.
- Ești bine? - Da.
Sunt bine, tată.
Sunt bine.
N-am avut de ales în privința troienilor.
Am făcut ce era mai bine pentru oraș.
Sunt convinsă.
Pentru zei.
Să nu-mi mai faci asta niciodată!
Zei milostivi ai Olimpului,
vă mulțumesc pentru întoarcerea fiicei mele, Ari,
pe care o iubesc mai mult decât viața mea.
- Vero. - Vero.
Profeția ta a prezis că vei conduce Creta, nu?
Da.
Cum era formulată?
De ce întrebi?
Mă gândeam la a mea
și la ce prezicea că-i voi face lui Glaucus.
Nu mi-o amintesc pe de rost.
N-am mai citit-o de 20 de ani.
- Credeam că… - Ce naiba e asta?
Nu mi-ai provocat suficiente griji?
Scuze, tată.
Nu, eu îmi cer scuze.
Sunt agitat. Mi-am făcut griji.
Te iubesc, Ari, mai mult decât orice pe lumea asta.
Bună, Dedal!
Vrei să mănânci ceva?
Am doar tocană.
Nu, mulțumesc!
Mereu pun masa pentru două persoane.
Chiar dacă Icar…
E o prostie, știu.
Scuze.
Mă bucur că te-ai întors.
Cu tot respectul, cu ce ocazie pe aici, doamnă?
Cu ce pot fi de folos?
- E vreo problemă cu figurina de ceară? - Nu.
Ești prizonier aici, Dedal?
- Poftim? - Ești?
„Prizonier” e un termen prea dur.
Am multă libertate de mișcare în interiorul palatului.
Ce ai făcut?
Nu știu.
Cred că tatăl tău a vrut să se asigure că nu mă angajez în altă parte.
E aproape un compliment.
Mi-ai ucis fratele, Dedal?
La ordinul tatălui meu?
Doamne!
Chiar ai făcut asta.
Mi-am jurat că, dacă vei întreba tu sau mama ta,
voi spune adevărul.
Tatăl tău m-a amenințat.
M-a amenințat cu moartea lui Icar,
dacă nu-i respectam ordinul.
Dar am făcut-o.
Aș fi putut spune „nu”.
Iar Icar a murit oricum.
Nu l-am putut salva.
Ce?
Și-a construit aripile ca să scape, Ari. Ca să plece de aici,
departe de mine.
Când a aflat ce am făcut.
Când a aflat că l-ai ucis pe Glaucus.
Nu.
Atunci, ce a aflat?
Nu e mort, Ari.
Eu sunt.
E Minotaurul.
Uneori, adevărul produce un cutremur.
Până și în lumea zeilor.
Doamne, ești cel mai tare!
Doamne, chiar ești cel mai tare!
Așa, acolo!
PARTEA A II-A HERA ȘI TĂCUTELE
Te-ai gândit vreodată să nu mai vii cu ciudățeniile fără limbi?
Nu.
De ce nu?
Pentru că Zeus s-ar prinde imediat.
Mi-au jurat loialitate.
Limbile lor îmi aparțin. Îmi păstrează secretele.
Secretul.
Trebuia să te măriți cu mine.
Dacă m-aș fi măritat cu tine, aș fi făcut asta cu el.
Nu mai fi copil!
CRETA ASTĂZI PENE DE CURENT DUPĂ ERUPȚIE
LĂCUSTELE DISTRUG RECOLTA SPARTEI
FURTUNILE FAC RAVAGII PESTE TOT
TORNADELE SPULBERĂ NORDUL EURASIEI
MAREA EGEE ÎNSÂNGERATĂ
Etapa 1.
Asta e doar Etapa 1.
După asta, vor deveni mai ascultători.
Nu știu de ce, asta mă face…
Da, mă simt bine.
- Nu-i așa? - Da!
Da.
Cred că metoda mea preferată e…
focul.
Purifică totul.
Uite ce-am făcut!
- Foarte bine. - Mersi.
Te simți mai bine?
Da, dacă chiar vrei să știi.
Mă simt vioi și ferm.
Da, sunt și eu aici.
Poate mai târziu.
Bună!
- Ce cauți aici? - Am vrut să înot.
Ce are marea?
E prea mare. Nu pot face ture.
Prosop!
Picură pe jos din cauza ta. Ai auzit ce a zis, pescarule?
Prosop!
Băga-mi-aș!
Asist la o criză a vârstei mijlocii?
Stai așa, ai face bine să nu plănuiești ceva în Creta.
Și dacă plănuim?
„Plănuim”?
Da.
E bun, muncitor și ascultător.
- Chiar e? - Da.
Ți-ai găsit ceasul.
El l-a găsit.
Zău?
Bravo!
Ți-ai verificat prietenul,
cel care vrea să-și recupereze de jos soția?
S-ar putea să fii preferatul acum,
dar s-a zis cu asta dacă scapă din Infern.
Eu așa cred, tu ce zici?
Fii cu ochii pe el! Eu așa aș face.
- Nu încerci să i-o tragi, nu? - Te rog!
Nu fac sex cu rude.
Încă picură din cauza lui, Zeus.
Prosop!
Mulțumesc!
Ce e asta, de fapt? Ce se întâmplă?
Se numește muncă, derbedeu leneș.
Bine, doar lasă Creta în pace!
La revedere!
Ascultă, puștiule,
bombardăm Creta.
Imediat după ce mă piș.
Ți-am spus să nu vii neanunțat în Olimp!
- A durut! - Taci! Îți place când te pocnesc.
Zeus nu are voie să intre în baia Herei.
Sfinte Zeus, Tatăl tuturor, iartă-ne, salvează-ne!
Gata cu cutremurele! Te implor, Zeus! Te rog…
Dar, uneori, când ea e plecată, nu se poate abține.
Mama tocmai s-a transformat în albină! Cu ce a greșit?
Interesant!
Ce altceva vrei să ne iei? Nu mai avem nimic!
- Tată, eu doar… - Tot orașul a dispărut!
Ce? Nu e vina mea! N-am făcut nimic!
…era acolo în fața mea, trebuie să…
Bine! Un porc, am futut un porc.
Dar familia mea s-a înecat! Nu se pune!
Un porc?
Sigur că se pune, prietene.
Și l-am ucis.
Fratele meu! Sânge din sângele meu!
- L-am omorât! - Ce băiat obraznic!
Cinci ani și n-a mișcat un deget!
Doamne, chiar ești cel mai tare!
Hera?
Crezi că Zeus e puternic?
N-ai văzut de ce sunt eu în stare.
Fie ca vorbele rostite să te ajute!
Fie ca Hera să-ți aline durerea sufletească!
Vero.
Unde s-a dus?
Știu că nu poți vorbi…
dar poți să scrii, nu?
Și, dacă nu poți,
mă tem că ești pe cale să fii supusă unor cazne îngrozitoare.
Deci, ce face?
Ce-mi ascunde? Doar se fut?
Sau complotează?
De ce a început să mă mintă?
Bună, mamă!
S-ar putea să fii tu.
Hera nu vrea să-mi zică.
Aș vrea să putem vorbi.
Nu-mi mai place asta. Nu vreau să le fac rău oamenilor.
Nu pot vorbi cu tata, e tare…
Ți-am zis să scrii.
De ce mă obligi să fac asta?
Credeam că s-ar atrofia laringele, dar văd că nu.
Ce mai țipăt!
Hai, Dennis!
Să plecăm de aici!
Zeus, ești acasă?
Zeus?
Zeus!
Ce i-ai făcut?
Nu s-a înțeles?
De ce?
Nu m-a ascultat.
Pentru că e a mea.
Tăcutele sunt ale mele.
Ai depus un jurământ, Zeus.
N-ai voie să te atingi de ele!
- Și tu ai depus un jurământ. - Poftim?
Când ne-am căsătorit. Jurământul de a-mi fi loială.
Ți-am ascultat limbile.
Poftim?
Deci știu.
Ce anume știi?
Că mă minți și complotezi împotriva mea.
- Ce fac? - Asta e linia.
Monumentul mânjit e sfârșitul ordinii.
Dar pieirea familiei…
asta e din cauza ta.
„Chiar ești cel mai tare.”
Ești soția mea, sora mea.
Ești creația mea.
Te-am încoronat.
Și așa mă răsplătești?
Eram atent la ce se întâmplă pe Pământ, la Etapa 1, la Etapa 2…
dar amenințarea era aici…
în patul meu.
Chiar îți pierzi mințile. Știi asta?
M-am dedicat ție, crizelor tale,
dorințelor tale, furiei și fricii tale.
Tac și înghit, pentru tine.
Îți consum durerea.
Aș fi putut cuceri Pământul și Infernul
și știi că m-aș fi descurcat mai bine cu amândouă,
dar aveai nevoie de mine aici.
Frații tăi idioți îți fac pe plac?
Da?
Poseidon, plimbându-se pe barcă în chiloți,
iar Hades, ofilindu-se în țărână cu gospodina lui.
Ei te umplu de mândrie?
Fac lumea să meargă cum vrei tu?
Nu.
Doar noi suntem capabili de asta.
Zeus, împreună facem lumea.
Noi am creat miturile și universul așa cum am considerat noi.
Și oamenii se închină în fața amândurora.
Da, tu ești regele.
E evident.
Dar nu cumva să nu recunoști că eu sunt regina!
Ăsta e jurământul pe care l-am depus amândoi!
- Cine e? - Ce?
Amantul.
Îl cunosc?
M-am culcat cu el?
Îi vei da să bea din Meandru?
Ca să-l transformi în aghiotant, după ce scapi de mine?
Te-am auzit.
- Serios? - Da.
Ce-ai auzit?
Care limbă? Care sertar?
Arată-mi!
Arată-mi, dragule!
Haide!
Arată-mi!
Dacă tot mă judeci, vreau să văd dovezile.
Haide! Arată-mi!
Aici.
- Nu. - Sunt toți morți, iar eu…
…nu mințea, era…
Voi găsi…
I-am spus că ea are o aventură.
E aici. Fir-ar!
Poftim, ia-ți…
Unde e?
Nu.
Gata!
Liniște!
Zeus, coboară!
Coboară!
Dragule!
Coboară!
- Te-am auzit. - Serios?
- M-ai auzit? - Da.
- Și ești sigur de asta? - Foarte.
Și crezi că e posibil să fi auzit o femeie,
o simplă femeie care și-o trăgea cu cineva în confesionalul unei Tăcute,
în timp ce visa că-s eu?
Era vocea ta.
Zeus, tu ești salvatorul și conducătorul lumii.
Ești iubirea vieții mele eterne.
Eu sunt regina ta!
De ce?
Dragule, de ce aș avea nevoie sau de ce aș vrea ceva mai mult?
Paranoia ta trebuie să înceteze.
Eu nu am niciun secret.
Amândoi avem amanți, nu?
Dar vorbim despre ei, râdem pe seama lor, ba chiar îi împărțim uneori.
Nu am secrete, dragule.
Nu e niciun complot.
Doar un zeu foarte obosit pe o scară.
Coboară, rog!
Vino!
Pot avea încredere în tine.
Din toată inima.
Te rog!
Vino încoace!
Acțiunile, toate acțiunile, au consecințe.
Îngroap-o!
Până și pentru Zeus.
PARTEA A III-A MORȚII
E cineva?
Mă ajută cineva?
Unde s-a dus?
Nu știu. Crezi că e unul dintre ei?
Nu știu.
Sunt foarte mulți oameni aici.
Și ce au făcut?
E cineva?
Ajutați-mă, vă rog!
- El e! - E cineva?
Cine-i acolo?
Aici!
Îmi pare rău pentru monument.
Ajută-mă!
Te rog, ajută-mă!
Da.
N-ar trebui să fii aici, nu?
Te ajut eu.
Așa.
Nu mai e nevoie să-ți fie frică.
Îmi pare rău.
Riddy?
Riddy, mă auzi?
Ești foarte aproape.
Da, scuze!
Hai să plecăm de aici!
Futu-i!
Te simți bine?
Sunt bine.
Bine.
De ce sunt acolo, Caeneus?
Femeia aceea a trecut prin Cadru, iar tipul ăla…
Băiatul pe care l-am urmărit… ce i-a făcut Hades?
Nu știu.
Ce ai pățit acolo?
Eu…
A fost…
Când l-a atins Hades, zgomotul ăla m-a durut.
Nu l-ai auzit? N-ai simțit nimic?
Nimic.
Chiar nimic.
Ce?
Nu știu de ce.
Va ști, în curând.
Apare o linie, ordinea se sfârșește,
familia piere, iar haosul domnește.
Ce-am făcut?
A făcut ce i-a spus Zeus.
Asta e tragedia lui Hades.
Caeneus și Riddy trebuie să-i îndrepte greșeala.
Aici stau eu, deci…
Asta e tragedia lor.
Sigur ești bine?
Aș putea intra ca să stau cu tine puțin.
Nu.
Nu, sunt bine.
Da. Bine, sigur.
Mulțumesc.
Noapte bună!
Da, noapte bună!
Dragostea dă sens vieții.
Adesea, tot dragostea e problema.
Ești pregătit?
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă