Vi har nått ett avgörande ögonblick. Allt börjar knytas ihop.
Och nu är jag skyldig er en förklaring till allt det här,
till mig och vad jag gör här.
I myterna, som några av er kanske har läst,
straffade Zeus mig för att jag gav människorna elden.
Jag är en hjälte, men ni ser mig som ett svin som dödade sin pojkvän.
Fel. Zeus straffade mig för att jag stod upp mot honom.
Jag sa att han hade blivit allt han avskydde.
Han tog det inte så bra.
HEMLIGT GÖMSTÄLLE
-Det är oartigt att inte öppna. -Jisses!
Helvete.
Vad gör du här?
Jag klarar det.
Det är inte ditt öde, Prometheus.
Zeus är ute efter dig.
Om du vill stoppa honom måste du lyssna på mig.
Vem litar du mest på i världen?
Vem skulle göra allt du bad om utan att ifrågasätta det?
Jag vet inte.
Ljug inte.
Charon.
Ja.
Du måste döda honom.
-Nej, jag… -Det är enda sättet.
Du måste återfå Zeus förtroende.
Låt honom straffa dig och acceptera ditt öde.
Annars kan Zeus aldrig störtas. Då har du misslyckats på allvar.
Det finns en större plan, Prometheus.
Den större planen.
Ja.
Tack.
Det tog tid att bygga upp relationen.
Tack, min vän.
Ingen orsak.
Men vi kom dit.
Och den här relationen har stått stark, mot alla odds.
En del av de andra kommer inte att förstå vad de har gjort.
Hur de har bidragit.
Det kommer de aldrig att göra.
Andra vet precis vad de gör…
…och fortfarande måste göra.
Om en av oss misslyckas, misslyckas vi alla.
DEL I FURIERNA
Okej, det är dags.
Kom.
Kom ihåg…
Så där, ja.
-Vad var det? -En bil som baktände. Ingen fara.
-Hur länge har jag sovit? -Det kvittar.
-Var är jag? -Här.
Herregud.
Gillar du den? Jag sydde den.
Det var inte meningen att döda Glaucus. Jag var en bebis.
Jag har gjort bot och fått mitt straff.
-Vi ska inte straffa dig. -Vi ska visa dig sanningen.
Och den är?
-Titta på programmet bara. -Det blir kul.
Jag skulle inte vilja ha nåt att göra med gudarna om jag var du, Ari.
Popcorn.
PROFETIA EN FURIEPRODUKTION
-Vad fan är det här? -Tyst. Inget babbel.
Bara så ni vet: Det här var inte min idé.
AVSNITT ETT: "TRÅDEN"
Vet du varför det heter så?
För när man börjar dra i det, nystas allt upp.
Blottar jag mig?
-Nej, sir. -Nu då?
-Ja, jäklar. Välkommen, herr president. -Tack.
Din företrädare var en smula envis.
-Ja. -Han är död nu.
Njut av din ämbetstid och av palatset, men kom ihåg tre saker.
Ett: Allt det här är till låns.
-Ja, sir. -Två: Jag satte dig här. Du tjänar mig.
-Ja, sir. -Tre.
Det här är viktigt.
Om du behagar mig kan jag göra dig odödlig.
Är det sant?
Givetvis.
-Vero. -Ja. Vero, för fan.
Då så!
-En "att göra"-lista. -Ja.
Det finns ett lejon på Heraklions zoo. Släpp ut det.
Bara så där?
-Ja. Folk blir uppätna. Det blir kul. -Ja, självklart.
Sen behöver du en arvinge.
Skaffa dig ett barn.
-Åh, nej. Det går tyvärr inte. -Va?
Min profetia förbjuder mig att bli far. Men jag lovar att tjäna dig ändå.
Hur lyder profetian?
"Slutet börjar med äktenskaplig börd. Det första barnet som andas blir din död."
-Klara besked. -Ja.
Vad sägs om tvillingar? Det kan jag fixa.
Gör dig kvitt med den första bara. Det funkar.
Nästa blir din arvinge.
-Jag tänker inte se mer av sörjan… -Där är du.
De sover tillsammans som små björnungar. Visst är det underbart?
Hej, min lilla Glaucus.
Och hur mår min vackra lilla Ari?
Mamma älskar dig.
Mamma älskar dig så mycket.
Älskar du din lillasyster?
Visst är hon vacker?
Duktig pojke.
Sir, jag…
-Vad är det? -Jag kan inte.
Han var den förstfödda och du är min fånge,
så det tror jag nog att du kan.
Du måste.
Gå nu.
Jag måste uppfylla mitt öde, Ari.
-Vad gör du? -Jag tittar inte på fler lögner.
-Är det lögn? -Självklart.
Så lyder inte pappas profetia, och Daidalos är inte fånge.
Visst. Han lämnar bara aldrig palatset.
Han är en ensamvarg. Han har inte dödat ett barn åt pappa.
Är du säker på det?
Ja, det är jag. Pappa är en bra man. Jag litar på honom.
Trojanerna, då?
-Det är en annan sak. -Är det?
Han lovade att inte döda dem.
Hur vet du att han inte ljög om sin profetia?
-Vill du se slutet? -Absolut inte.
Släpp ut mig.
Släpp ut mig!
Släpp genast ut mig!
Släpp ut mig!
Det är så här ni jobbar, va? Nu förstår jag.
Ni straffar mig för Glaucus.
Ni driver människor till vanvett.
Ni får dem att tappa tron på allt de vet och allt de älskar,
till de slutligen tar livet av sig.
Jag vägrar.
-Bara gudarna kan döma mig. -Fan ta gudarna.
-Va? -Fan ta dem!
-De ligger bakom all din smärta. -Ja.
-Se slutet. -Nej!
Okej. Gå hem, då.
Va?
-Va? -Va?
Hon vet tillräckligt.
Men du får gå.
-Prata med Daidalos. -Dra åt helvete.
Det där gick ju bra!
De religiösa är krävande, eller hur?
Nu är vi kvitt. Inga fler tjänster.
Hon får klara sig själv.
Ari!
Var har du varit?
Jag har varit galen av oro.
-Är du okej? -Ja. Jag mår bra, pappa.
Jag mår bra.
Jag hade inget val med trojanerna.
Jag gjorde det som var bäst för Kreta.
Jag vet det.
För gudarna.
Gör aldrig så här mot mig igen.
Olympens barmhärtiga gudar,
tack för att ni såg till att Ari kom hem oskadd.
Jag älskar henne mer än livet självt.
-Vero. -Vero.
Enligt din profetia skulle du styra över Kreta, va?
-Ja. -Hur exakt löd den?
Hur så?
Jag tänkte på min egen
och vad den sa om det jag gjorde mot Glaucus.
Jag minns inte ordalydelsen. Jag har inte läst den på 20 år.
-Jag trodde… -Vad fan är det här?
Har mina nerver inte prövats nog?
Förlåt, pappa.
Nej, förlåt själv. Jag är spänd. Jag var så orolig.
Jag älskar dig mer än nånting annat, Ari.
Hej, Daidalos.
Vill du ha lite mat?
-Det är bara gryta. -Nej, tack.
Jag dukar alltid för två.
Även om Ikaros…
Det är dumt, jag vet.
Ursäkta.
Skönt att du är tillbaka.
Och inte för att vara respektlös, men vad gör du här?
Kan jag hjälpa dig med nåt?
-Är det problem med vaxdockan? -Nej.
Är du fånge här, Daidalos?
-Ursäkta? -Är du det?
"Fånge" är ett laddat ord. Jag har stor rörelsefrihet inom ägorna.
Vad har du gjort?
Jag vet inte.
Din pappa ville nog se till att jag inte sökte arbete nån annanstans.
En komplimang, på sitt sätt.
Dödade du min bror?
På pappas order? Gjorde du det?
Herregud.
Du gjorde det.
Jag svor att om du eller din mamma frågade så skulle jag säga sanningen.
Din pappa hotade mig.
Han sa att han skulle döda Ikaros om jag inte gjorde som han sa.
Men jag gjorde det. Jag kunde ha vägrat.
Och Ikaros dog ändå.
Jag kunde inte rädda honom.
Va?
Han byggde vingarna för att rymma, för att komma härifrån,
bort från mig.
-Han fick veta vad jag hade gjort. -Att du hade dödat Glaucus.
Nej.
Vad var det, då?
Han är inte död, Ari.
Det är bara jag.
Han är Minotauros.
Sanningen kan rasera hela ens värld.
Även gudarnas värld.
Herregud, du är bäst!
Du är så jävla bäst.
Precis där.
DEL II HERA OCH TACITORNA
Har du aldrig funderat på att lägga ner den här tunglösa freakshowen?
Nej.
-Varför inte? -Zeus skulle få veta det direkt.
Deras tystnadslöfte är gentemot mig.
Deras tungor är mina. De bevarar mina hemligheter.
Eller min hemlighet.
Du borde ha gift dig med mig.
Då hade jag gjort det här med honom.
Larva dig inte.
STRÖMAVBROTT EFTER VULKANUTBROTT
GRÄSHOPPOR UTPLÅNAR SKÖRDAR
BLIXTNEDSLAG ORSAKAR FÖRÖDELSE
TROMBER DRAR FRAM GENOM EURASIEN
EGEISKA HAVET BLODRÖTT
Fas ett.
Det var fas ett.
Nu lär de rätta sig i ledet.
Jag vet inte varför, men jag känner mig munter. Det känns bra.
-Eller hur? -Ja!
Ja… Min favorit är nog…
…eld.
Det är så renande.
Titta, vad vi har gjort.
-Tjusigt. -Tack.
Känns det bättre nu?
Ja, faktiskt.
Jag känner mig vital och hård.
Jag är också här.
Kanske senare.
Hej.
-Vad gör du här? -Jag ville simma.
Kan du inte göra det i havet?
För stort. Kan inte simma längder.
Handduk!
Du blöter ner golvet. Hörde du vad hon sa, hummerpojken?
Handduk!
Det var som fan. Hamnade jag i nån sorts medelålderskris?
Jag hoppas att du inte planerar nåt på Kreta.
Och om vi gör det?
-"Vi"? -Ja. Han arbetar hårt och följer order.
-Jaså, minsann? -Ja.
Du hittade din klocka.
Det var han.
Jaså?
Bra där!
Har du tittat till din vän som försöker hämta tillbaka sin fru?
Du kanske är favoriten nu, men det lär du inte vara om de tar sig ut.
Det tror jag knappast.
Bäst att du håller ett öga på honom.
-Vill du ligga med honom? -Sluta. Familjemedlemmar är inget för mig.
Han droppar fortfarande, Zeus.
Handduk!
Tack.
Vad är allt det här? Vad händer?
Det kallas arbete, din lata jävel.
Okej, men låt bli Kreta.
Hej svejs!
Hör på.
Vi ska bomba Kreta.
Men först ska jag gå och pissa.
Du ska inte besöka Olympen utan förvarning!
-Det där gjorde ont! -Lägg av. Du gillar det.
Zeus får inte gå in i Heras badrum.
Heliga Zeus, allas vår fader, förlåt oss! Rädda oss!
Inga fler jordskalv! Snälla, jag ber dig!
Men ibland när hon är ute kan han inte motstå det.
Mamma förvandlades till ett bi! Vad har hon gjort?
Vad intressant.
Vad mer ska du ta från oss? Vi har inget kvar!
-Fader, jag… -Hela staden är borta!
Vad… Det är inte mitt fel! Jag har inte gjort nåt!
…stod där framför mig. Jag måste bara…
Okej! Jag satte på en gris.
Men min familj drunknade! Räknas det då?
En gris?
Ja, nog räknas det.
Och jag dödade honom.
Min bror! Mitt eget kött och blod!
-Jag dödade honom! -Stygg pojke.
Fem år, och han lyfte aldrig ett endaste jävla finger!
Herregud, du är bäst.
Hera?
Tror du att Zeus är mäktig? Då har du inte sett vad jag kan göra.
Må mötet med den ordlösa ge dig tröst.
Må gudinnan Hera omfamna dig i din smärta.
Vero.
Var är hon?
Jag vet att du inte kan prata,
men du kan skriva, eller hur?
Om du inte kan det
är jag rädd att du kommer att få uppleva en massa dödlig smärta.
Vad sysslar hon med?
Vad är det hon döljer för mig? Är det bara knullandet?
Eller smider hon ränker?
Varför har hon börjat ljuga för mig?
Hej, mamma.
Eller det kanske är du. Hera vägrar berätta.
Jag vill prata med dig.
Jag gillar inte det här längre. Jag vill inte göra folk illa.
Pappa går inte att prata med.
Skriv, sa jag. Varför tvingar du mig till det här?
Jag trodde att struphuvudet skulle skrumpna ihop, men nej.
Vilket jäkla skrik.
Kom, Dennis. Vi drar.
Zeus, är du hemma?
Zeus?
Zeus!
Vad har du gjort?
Framgick inte det?
-Varför? -Hon vägrade lyda mig.
För att hon är min. Tacitorna är mina.
Du har svurit en ed, Zeus. Du får inte röra dem!
-Du har också svurit en ed. -Ursäkta?
Till mig och äktenskapet, en trohetsed.
Jag lyssnade på dina tungor.
Vad säger du?
-Så jag vet. -Vet vadå?
Att du ljuger för mig och konspirerar mot mig.
-Va? -Det här är linjen.
"Ordningen nöts" var skiten på monumentet, men att "ätten faller"…
Det beror på dig.
"Du är så jävla bäst."
Du är min fru och min syster.
Jag skapade dig. Jag krönte dig. Är det här tacken?
Jag fokuserade på jorden, människorna och faserna,
men hotet fanns här…
…i min säng.
Du börjar verkligen tappa fattningen. Jag har varit dig hängiven.
Dina utbrott, dina begär, ditt raseri och din rädsla.
Jag sväljer allt för dig. Jag äter upp din smärta.
Jag kunde ha tagit jorden och underjorden,
och gjort ett bättre jobb med båda, men du behövde mig här.
Behagar dina idiotiska bröder dig? Gör de det?
Poseidon svassar runt på båten i bara kallingarna,
och Hades tynar bort i dammet där nere med sin lilla hemmafru.
Gör de dig stolt? Får de världen att fungera som du vill?
Nej. Bara vi kan åstadkomma det.
Du och jag skapade världen tillsammans.
Vi skapade myterna och världen efter eget tycke.
Och människorna bugar inför oss.
Du är kung, absolut. Det råder ingen tvekan om det.
Men missta dig inte. Jag är drottning!
Det var den eden vi svor!
-Vem är det? -Va?
Älskaren.
Känner jag hen?
Har jag träffat hen?
Tänker du låta hen dricka från meandern?
Ska hen bli din hjälpreda när jag är ute ur bilden?
Jag hörde dig.
-Jaså? -Ja.
Vad hörde du?
Vilken tunga? Vilken låda?
Visa mig.
Visa mig den.
Kom.
Visa mig. Om jag står inför rätta vill jag se bevisen.
Kom och visa mig den.
Här.
-Nej. -Alla är döda, och jag…
…ljög inte, han…
Jag ska hitta…
Jag sa att hon hade en affär.
Den finns här. Fan.
Här! Ta din…
Var är den?
Nej.
Nu räcker det!
Tystnad!
Zeus, kom ner.
Kom ner.
Älskling. Kom.
Jag hörde dig.
-Gjorde du verkligen det? -Ja.
-Är du säker på det? -Ja.
Är det möjligt att du hörde en dödlig kvinna
som låg med nån i ett tacitabås och fantiserade om att vara jag?
Det var du. Det var din röst.
Du är världens frälsare och härskare.
Du är mitt eviga livs kärlek. Jag är din drottning!
Hur?
Älskling, hur skulle jag nånsin kunna behöva eller vilja ha nåt mer än det?
Du måste släppa din paranoia. Jag har inga hemligheter.
Vi har båda älskare, eller hur?
Men vi pratar om dem och skrattar. Ibland delar vi på dem.
Jag har inga hemligheter, älskling.
Det finns inga planer.
Det finns bara en mycket trött gud uppe på en stege.
Snälla, kom ner.
Kom.
Jag kan lita på dig.
Med hela ditt hjärta.
Snälla.
Kom.
Handlingar, alla handlingar, har konsekvenser.
Begrav henne.
Även för Zeus.
DEL III DE DÖDA
Hallå?
Hjälp mig!
Vart tog han vägen?
Jag vet inte. Tror du att han är en av dem?
Jag vet inte.
Det är så många människor här.
Vad har de gjort?
Hallå? Snälla, hjälp mig!
-Det är han! -Hallå?
-Vem är det? -Hitåt.
Förlåt för det där med monumentet.
Hjälp mig.
Snälla, hjälp mig.
Ja.
Du borde inte vara här, va?
Jag ska hjälpa dig.
Såja.
Du behöver inte vara rädd längre.
Förlåt mig.
Riddy?
Riddy, hör du mig?
Du är väldigt nära.
Ja, förlåt.
Kom. Vi går härifrån.
Fan.
-Är allt bra? -Jadå. Ingen fara.
Okej.
Vad gör de där inne, Caeneus?
Den där kvinnan gick genom Ramen och mannen…
Pojken vi följde efter… Vad gjorde Hades med honom?
Jag vet inte.
Vad hände med dig där inne?
Jag…
Det var…
Det där ljudet gjorde ont, när Hades rörde vid honom.
-Hörde du det inte? Kände du inget? -Nej.
-Ingenting. -Va?
Varför vet jag inte.
Snart gör han det.
En linje dras, ordningen nöts,
ätten faller, och kaoset föds.
Vad har jag gjort?
Han gjorde som Zeus sa åt honom.
Det är Hades tragedi.
Caeneus och Riddy måste göra det ogjort.
Här bor jag, så…
Det är deras tragedi.
Är det säkert att du mår bra?
Jag kan stanna hos dig en stund.
Nej. Det behövs inte.
Okej.
Tack.
God natt.
Kärleken är meningen med allt.
Men den är ofta problemet också.
Är du redo?
Undertexter: Love Waurio