LUOLA
Miten he pärjäävät? Orfeus ja miehesi, siis.
Onko kaikki hyvin?
Haista paska!
Kaverisi onnistuu tässä.
Hän on ylittänyt Styks-virran.
LÄHTÖ - LUOLA - STYKS ERÄMAA - MANALA - MAALI
Saanko minä?
Valitan.
Ei se mitään.
En ikinä muista, ettei kuolleena tarvitse asioita samalla tavalla.
Olemmeko jo pian perillä? -Mikä viisivuotias sinä olet?
Tarvitsen pian juotavaa.
Aivan. Tässä se on.
Siis mikä?
Viimeinen kokeesi. Erämaa. Jätän sinut tähän.
Jätätkö minut? -Ikävä kyllä joudut tekemään tämän yksin.
Mikä kokeeni on? -En tiedä.
Kukaan ei ole päässyt näin pitkälle.
Jatkanko siis vain matkaa?
Tuonne päin. -Niin.
Lykkyä tykö.
Odota. Voi paska. Kiitos…
Kiitos.
Uhmaan heitä. Uhmaan jumalia.
En saa unta. -Minäkään en.
En saa mielestäni sitä paikkaa ja Haadeen tekoa.
Voinko tulla sisään? -Totta kai voit.
Onko tuossa äitisi? -On.
Olen myös miettinyt omaani. Hänestä tuli tacita, kun olin viiden.
Hän leikkautti kielensä ja antautui Heralle.
Jumalten palveleminenhan on kunnia.
En hyväksynyt sitä. Kirosin jumalia joka ilta.
Ehkä tunsin niin paljon tuskaa, koska se paikka on jumalia pelkäämättömille.
Sitten minäkin olisin tuntenut sen. Olen herjannut jumalia.
Miten?
Muuttumalla.
Väittäisin, että minusta tuli vain oma itseni.
Amatsonit eivät nähneet sitä niin. -Mukavan pehmeä.
Poikien täytyy lähteä leiristä tietyssä iässä.
Palaamisesta seuraa teloitus.
Paras ystäväni oli juuri karkotettu. Hän oli ainoa, joka tiesi tunteistani.
Kainis.
Leos?
Et saisi olla täällä. -Haluan palata kotiin. Vihaan tätä.
Sinut tapetaan, jos muut löytävät sinut. Olet mies nyt. Et pääse takaisin.
Milloin aiot kertoa itsestäsi? -Sinä lupasit, Leos.
Ota tämä. Aurinko porottaa.
Sinun pitää lähteä.
Täällä! -Lähde.
Älä koskaan kerro kenellekään, jos haluat jäädä tänne.
Leos.
Tiesitte molemmat säännöt. Ei miehiä, Sofie.
Kainis.
Olet lihaani ja vertani.
Tunnen sinut.
Ymmärrätkö minua?
Luulin sitä vain vaiheeksi, kun olit pieni.
Ulkomuoto ei vastaa sisältöä. Vai mitä?
Mitä tarkoitat? -Tiedät kyllä.
Sinun pitää lähteä. -Ei. En halua.
Olen amatsoni. -Et voi olla.
Mutta minä olen.
Ystäväni Kreetalla auttaa sinua.
Nimesi miehinen vastine olisi muuten Kaineus.
Voit tietenkin valita myös eri nimen.
Vihaatko minua?
Päinvastoin.
Äidin ennustus oli kertonut, että minusta tulee poika.
Hän helpottui, kun synnyin ja luuli ennustusta erehdykseksi.
Ennustuksissa on harvoin erehdyksiä. Minäkin kirosin jumalia. Kiroan yhä.
Ihmiset tekevät toisilleen kauheuksia Olympoksen nimissä.
En usko, että jumalat välittävät meistä. Äitini rakasti minua ihan varmasti,
mutta petti minut jumalten takia.
Paskat jumalista.
Olen tosissani. Vihaan heitä.
Sama juttu.
Anteeksi, minä…
Vettä…
Tarvitsen vettä.
Jumalauta.
Ei. Anna mennä.
Anna mennä.
Ei solmiota. -Ei hän ota sinua vakavasti ilman.
Hänelle kertominen on oikea ratkaisu. -Heitä on todella paljon, Persefone.
Kaikki voi mennä rikki. Ei vain tämä paikka.
Olympos, Maa ja kaikki voi vain romahtaa.
Tyhjyyttä ei ole tarkoitettu noin monelle. Siksi Kehyksessä oli toimintavika.
Ja siksi menemme Zeuksen puheille. -Miten sallin tämän?
En ole käynyt siellä aikoihin. Olen vältellyt paikkaa.
Se loppuu tänään. Hoidamme asian nyt.
Usko itseesi, rakkaani.
Et ole yksi hänen pallopojistaan.
Olet hänen veljensä. Olet kuoleman jumala.
Ketä muuta hän muka kuuntelisi?
Juo nyt se meanderivetesi. Ole hyvä. Tämä alkaa olla jo töykeää.
Noin sitä pitää.
Mitä kuuluu? Miten vaiheet etenevät? -Vaiheet on unohdettu.
Ihmiset eivät ole ongelma.
Minun pitää päästä alkulähteelle ja tuhota kohtalot.
Kun tuhoan heidät, ennustukseni tuhoutuu.
Miksi… Se tarkoittaisi, että tuhoaisit…
Voit tuhota samalla koko maailman ja itsesi.
Tiedän.
Ennustuksesi ei ottanut huomioon sitä, että sinusta tulee kuolematon,
kaiken olevaisen hallitsija ja Olympoksen luoja.
Olet noussut ennustuksesi yläpuolelle.
Sillä on enää vain se merkitys, jonka haluat jääräpäisesti sille antaa.
Kiehtova näkemys.
Maassa on jopa ihmisiä, joita heidän oma ennustuksensa sitoo vähemmän kuin sinua.
Sano esimerkki. -Kreetan presidentti Minos.
Hän uhmaa omaa ennustustaan. -Puhutko pojasta? Minotauroksesta.
Minos on välttänyt kohtalonsa.
Ennustus toteutuu, kun poika pakenee ja tappaa hänet. Se on vain viivästynyt.
Hetkinen. Tuossahan on ideaa. Sain vastaukseni.
Mitä jos saisimme Minoksen tappamaan poikansa?
Hän uhmaisi ennustustaan. Pysy kärryillä. Jos ihminen voi uhmata kirjoituksia,
minäkin voin ehkä unohtaa sen, mitä minusta on kirjoitettu.
Mukava ajatus. -Enemmän kuin mukava.
Kaineus. -Niin?
Mitä kaipaat eniten elossa olemisesta?
Sitä kaikkea.
Pakko valita. Mitä kaipaat eniten?
Tuoksua, joka leviää, kun kastelee kukkia lämpimänä iltana.
Asunnossani oli parveke,
jolle ostin ruukkukaupalla yrttejä ja kukkia.
Amatsonien leirissä ei kasvanut mikään, mutta siellä kasvoi.
Entä sinä? Mitä sinä kaipaat eniten?
Juuri nytkö? En oikein mitään. -Älä nyt.
Olen tosissani.
Orfeuksella oli aina kylliksi tunteita meidän molempien edestä.
En tuntenut eläissäni koskaan näin.
Mikä sinun ennustuksesi oli?
Eikä. -Kerro nyt. En ole Prue.
Olkoon.
"Juovan myötä horjuu järjestys, kaatuu perhe ja yltyy kaaos."
Ei kovin hyvä, eihän? Kuten sanoin, ylitin rajan.
Muutuin. Muutin kehoani, muutin järjestystä,
tuhosin perheeni ja aiheutin kaaoksen.
Mitä?
Oma ennustukseni on sama.
Se on mahdotonta.
Sana "ennustus" on pannassa. Kerroin pallopojille. Niille, jotka ovat hengissä.
Missä Zeus on? -Meni tapaamaan Prometheusta.
Etkö ole kyllästynyt tähän paskaan? Emmekö voisi vain jättää kaikkea taakse?
Kenties. -Siinähän te olette.
Sinulle on hommia.
Minulleko? -Niin.
Minos, kaverisi Kreetalla, käske hänen… -Zeus!
Meidän pitää jutella.
Mitä… Mitä he haluavat? -Ei hajuakaan.
Värit eivät ole sinua, Persefone, mutta kuolisitko niihin?
Meidän pitää jutella. -Huono hetki.
Meillä on juttu kesken. -Nyt, Zeus!
Älä revi peliverkkareitasi. -Teidän kaikkien pitää kuulla tämä.
Niin pitäisi. -Hyvä on sitten.
Mennään sisään. -Aurinko on kirkas.
Ei mennä. Kerro.
JUOVAN MYÖTÄ HORJUU…
Mitä tuo tarkoittaa, jos molemmilla on sama? Kenen perheestä puhutaan?
Tapasin viimeisenä päivänäni naisen, joka ilmeisesti tiesi, että kuolen.
Tänään on se päivä.
Luulen, että äitinikin tiesi. Siksi hän kirjoitti ennustukseni.
Luultavasti ennustuksemme liittyy jotenkin siihen paikkaan.
Manalan toista paikkaa ei ole mainittu koskaan.
Ei koulussa eikä temppelissä. -Meille puhuttiin vain uudistumisesta.
Haades rakensi Kehyksen meille uudistumista varten.
Voi paska.
Valheita!
Kehys on Haadeen lahja meille.
Ihmiset omistavat elämänsä jumalille uudistumisen ja paremman elämän toivossa.
Mitä jos uutta elämää ei tule?
Mitä jos Kehyksen läpi kulkevat joutuvat siihen paikkaan?
He varastavat sielumme!
Kaikki taitaa olla valhetta. -Uudistumista ei ole.
Ja perhe, joka voi kaatua… -On jumalten perhe.
Bingo.
Missä se tyyppi on? -Tuossa.
Mitä? -Tällä puolella.
Älä yllätä minua noin.
Ripeästi nyt. Riittää jo. Häivy!
Kiitos. Ottakaa vain. -Jätän väliin.
Etkö tarjoa meanderivettä? -Pelkkää mehua tänään.
Ole siis hyvä, Haades.
Zeus.
Rakastan sinua.
Selvä.
Sanon seuraavan, koska haluan suojella sinua.
Ymmärrätkö sen? -Suoritatko jotain 12:a askelta?
Hiljaa. Annetaan hänen puhua. -Olet oikeassa.
Ennustus on totta, ja sinä toteutat sen.
Hyvänen aika, Haades. -Jouduin käymään eilen Tyhjyydessä.
Miksi? -Sieltä oli paennut sielu.
Kehys ei toiminut, ja hän… Hän jäi kesken. -Irrotus piti tehdä manuaalisesti.
Vanhanaikaisesti. -Onko näin käynyt ennen?
Ei. Eikä hän jää ainoaksi. Tämä osoittaa, että manala on liian kovassa käytössä.
Ei olisi, jos tekisit työsi, muttet tee.
Et kuuntele minua, vaan… -Zeus! Herää jo.
Olet ollut tällainen lapsesta asti. Et kuuntele etkä ota vastaan neuvoja.
Ja kun kaikki menee pieleen, etsit syyllisiä muualta.
Minä en suostu syntipukiksi nyt. Käskit minun rakentaa Kehyksen.
Sen läpi kulkee liikaa sieluja, ja uskon, että se tekee kaikesta epävakaata.
Mitä pitkällä aikavälillä tapahtuu? -Mitä?
Minäpä näytän. Otamme kaiken mehun.
Puristamme irti jokaisen pisaran.
Onko tämä jokin metafora? -Puristamme aina vain lisää…
Eikä mitään palaa enää Maahan.
Nämä eivät ehdi maatua, ja tämä hajoaa ajan myötä.
Mitä teemme, kun nämä loppuvat?
Se on mahdotonta. Sielut eivät voi loppua. -Miten sinä sen tiedät?
Olen jumalten kuningas, Haades. Olette täällä minun ansiostani.
Meidän täytyy aloittaa alusta, Zeus.
Meidän on palattava entiseen ja sallittava uudistumisille perustaso.
Se on meidän kaikkien turvaksi ja ylläpitämiseksi.
Ei käy. -Mitä oikein pelkäät?
Olet vainoharhainen. Kuten isä.
Sinähän hikoilet, Haades. Naamasi on punainen. Onko sinun kuuma?
Täällä on kuuma. -Pulahdapa uimaan.
Mene altaaseen. -Jätän väliin, kiitos.
Ei se ollut ehdotus. Mene altaaseen. -Älä tee näin…
Mitä sanoit? Mitä hän sanoi?
Hyvä on. Minä uin.
Ei hätää. -Inhoat uimista.
Inhoat uimista. Ei tämä ole tarpeen.
Juuri noin. Puhu hänet altaaseen. -Zeus.
Noin sitä pitää.
Tuntuuko hyvältä? -Ihan kivalta, kiitos.
Katso. Mammakin hyväksyy.
En pelkää sinua.
Sietäisi pelätä. -En pelkää.
Vaikka yritätkin käyttäytyä kovasti isämme tavoin.
Mitä vittua…
Ja mietipä itseäsi. Teit sen. Tuhosit isän.
Mutta älä muutu häneksi. Kuuntele minua. -Kiva. Ja mitä yrität sanoa?
Maailmassa on jopa meitä suurempia voimia. Et pidä siitä, mutta tiedät sen todeksi.
Ennustus on varoitus. Vielä ei ole myöhäistä.
Sinun pitää nollata Kehys. Kaikkien sielujen ei ollut tarkoitus kulkea siitä.
Jos et suojele perhettämme tekemällä sen, teen sen puolestasi.
Ole kiltti.
Yritän vain auttaa. -Ethän yritä.
Yrität tuhota minut. Haluat hallita minun sijastani.
Mitä? -Juuri niin.
Olet kunnianhimoinen kieroilija. Juuri se. -Zeus.
Tunsit, että ansaitsit enemmän kuin kuoleman, mutta olet pahnanpohjimmainen.
Olet siellä, minne kuulut. Alhaalla pimeässä!
Pitää todistaa, ettei uudistumista ole. -Eli palaamme sinne.
Emme palaa. -Kyllä palaamme. Menemme sinne ja…
Prue. Hei. -Kaineus.
Mitä nyt? Paljonko kello on? -Näyttää töihin lähtöä, joten vipinää.
Halusin vain puhua eilisestä. En olisi saanut jankuttaa ennustuksestasi.
Ei se mitään. -En halua jutun vaikuttavan väleihimme.
Oikeasti. Kaikki on hyvin.
Et jäänyt paljostakaan paitsi.
Adrian itkeskeli vähän. Minne oikein häivyit?
Palasin tänne.
Riddy.
Hei, Prue.
Vietitkö täällä koko yön?
Sinähän olet naimisissa. -Olen kuollut.
Minun on paras mennä töihin.
Olet mukava poika, Kaineus.
Työt.
Siinä se. -Mikä?
Menemme Lethe-joelle ja estämme ihmisiä uimasta kehyksen läpi.
Voi paska.
Ole kiltti ja herää.
Älä jätä minua näiden haaskalintujen seuraan.
Hän hengittää!
Tietysti hengittää. En tappanut häntä. Mutta voisin tehdä sen.
Kannattaa siis varmistaa, ettei hän koskaan enää tee tällaista paskatemppua.
Kehys pysyy ennallaan, ja te hoidatte Tyhjyyden. Se on teidän työnne.
Nyt.
Tule mukaani.
Tuhoan hänet, Hera. Vannon, että keksin keinon tehdä sen.
Mitä on tekeillä? -Haades käyttäytyi kuin mulkku.
Hän on veljemme. -Ja toipuu tuosta kyllä.
Kuulehan. Minos… -Mitä hänestä?
Käske hänen tappaa poikansa. -Mitä? Miksi?
Olen kaikkien mielestä kireä.
Ennustuksen uhmaamisen näkeminen auttaa rentoutumaan.
Hyvä on. Selvä. -Katsotaan se suorana.
Kokkaan lammasta. Ja lohta sinulle.
Mutta et saa auttaa häntä.
Hänen pitää tehdä se yksin.
Ja tekee kyllä.
Kyllä vain.
Eli minun avullani hän voi tehdä sen? Tappaa esikoisensa Minotauroksen.
Zeushan kielsi sinua auttamasta.
En edes muista Minoksen ennustusta. Entä sinä?
En. -Vaikkukorva?
En muista. -Kirjoitamme niitä todella paljon.
Auttaisiko tämä?
Kiitos vain.
Muistan tämän. "Aviovuoteesta loppusi alkaa.
Ensihenkäyksen vetänyt lapsi sinut tappaa."
Tämä oli hauska. Anna mennä vain. Kaikin mokomin.
Selvennän vielä. Minos siis voi tappaa poikansa.
Kyllä voi.
Eli omaa ennustustaan voi uhmata? -Toisinaan.
Haades on oikeassa. Käyttäydyt kuin Kronos.
En ole kuin isä. -Mutta hän elää sinussa.
Älä muutu siksi, mitä vannoit, ettet olisi.
Taitaa olla aika kertoa totuus siitä, miten jumalat luotiin.
Zeus vihasi isäänsä. Kuten kaikki tämän lapset.
Joten vuosien piinan jälkeen Zeus päätti yhtenä päivänä tappaa hänet.
Hän kävi isänsä kimppuun niin väkivaltaisesti, intohimoisesti -
ja raivokkaasti, että tapahtui jotain ihmeellistä.
Kronoksen kuollessa Zeus imi itseensä hänen sielunsa.
Siitä tuli osa häntä.
Se antoi hänelle voimaa, ja se voima huumasi hänet. Hän halusi lisää.
Zeukselta kesti vuosia selvittää, miten se onnistui.
Mutta kun se selvisi, hän teki saman yhä uudelleen.
Lopulta Zeus kyllästyi tappamiseen,
mikä johti Kehyksen keksimiseen.
Sillä ei uudisteta ihmissieluja. Ne kerätään -
ja nesteytetään.
Prosessista tehtiin teollinen ja hygieeninen.
Jumalat pysyvät kuolemattomina juomalla nestettä.
Siksi valhetta on jatkettava,
myyttejä ylläpidettävä -
ja ihmisiä harhautettava.
Siihen Zeus luottaa.
Harhautukseen.
Tulen mukaasi tapaamaan Minosta. Hänen täytyy onnistua, Poseidon.
Presidentti Minos.
Kuningattaresi Olympian Hera.
En voi sanoin kuvailla,
mikä kunnia minulle on olla seurassanne.
Tiedetään. Leipäläpi tukkoon, Minos.
Voinko tarjota jotain? -Riittää!
Mistä olen ansainnut tämän kunnian? -Poikasi. Glaukos.
Tapa hänet.
Mutta… -Aivan.
Hän on poikani. -Pidät häntä tyrmässä.
Siksi, etten pystynyt tappamaan häntä.
Hera hyvä. Teidän täytyy ymmärtää.
Miksi minun muka pitäisi ymmärtää? -Olette itsekin äiti.
Ettekö olekin?
Tapat Glaukoksen.
Ja jos kieltäydyt, mitä et tee, tai jos epäonnistut, mitä et voi tehdä,
vien toisen lapsesi ja aiheutan hänelle kärsimystä, jota et voi edes kuvitella.
Ymmärrätkö nyt?
Miten tapan Glaukoksen? Ennustukseni.
Me suojelemme sinua.
Tämän on tehnyt yksi minun lapsistani.
Käy pukeutumassa.
Mitä?
Mitä jos tämä ei onnistu? -Onnistuu.
Tapasit moirat. Kaikki palaa ennalleen. -Entä jos Zeus satuttaa minua?
En salli sitä. -Miten estät Zeusta? Et hallitse häntä.
En saa edes naida sinua ilman kieletöntä vartijakaartiasi. Pelkäät häntä.
Tule mukaani.
Tunnenko sinut?
Et.
Onko tuossa vettä?
On.
Onko vesi oikeaa?
Haluatko sitä?
Haluan. Kyllä kiitos.
Kiitos.
Minun on vain sanottava yksi juttu. Pikkupräntti.
Jos juot sen, et saa vaimoasi takaisin.
Hetkinen. Mitä? -Tilanne on joko-tai.
Mutta…
Missä hän on? Onko matkaa vielä pitkälti?
Teen kuolemaa.
Niin teet.
Ole kiltti! -En estä sinua.
Juo se.
Jumalauta.
Haluatko kuolla tänne?
Ole hyvä.
Juo vain. Pelasta itsesi.
Ennemmin kuolen yrittäessäni pelastaa hänet.
Hienoa.
Sinä onnistuit.
Mitä? -Valitsit hänet.
Mene hakemaan hänet.
RATKAISEMATTOMIEN KESKUS
Hän pärjäsi hyvin, eikö?
Anteeksi.
Kuka sinä olet?
Anteeksi, minä vain…
Oletko ratkaisematon? Mikset ole univormussa?
En ole kuollut. Olen elossa.
Etsin vaimoani. Hänen nimensä on Eurydike.
Riddy.
Oletko Riddyn aviomies?
Tunnetteko hänet?
Viettekö minut hänen luokseen?
Viemme. Totta kai.
Mennään Lethe-joelle. Teemme yhdessä sen, mitä pitää.
Jos Prue palasi, vannon…
Riddy. -Voi paska.
Jumalauta. Tee se jo.
Hyvä luoja.
Tapa minut, senkin kusipää. Mitä?
Kiva. Mitä sinä haluat?
Manalassa on elävä kuolevainen. Täällä Asfodelissa.
Huono juttu, Patricia.
Todella huono.
Voisin puhua sedälleni.
Se on hyvä idea. Tehdään niin.
Voitko vahtia sitä? Yhden illan vain.
Kenen vene tämä on? -Sanoin jo. Pete-setäni.
Hieno vene, Pete-setä.
Riisu kengät.
Jumalauta!
Painu vittuun!
Irti minusta.
Haloo. -Merkkiä kantava mies on täällä.
Tiedän.
Prometheus puhui totta.
Se tapahtuu. Joku palaa viimein takaisin.
Kenties. Niin.
Kenties.
Tekstitys: Miia Mattila