‫יש!‬
‫-המערה -‬
‫היי.‬
‫מה שלומם?‬
‫את יודעת, אורפאוס ובעלך?‬
‫את בסדר?‬
‫לך תזדיין!‬
‫הוא עושה את זה. החבר שלך עושה את זה.‬
‫הוא חצה את הסטיקס המזוין.‬
‫- התחלה - סיום‬ ‫מערה, סטיקס, השממה, השאול -‬
‫אני יכול?‬
‫מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני שוכח שברגע שאתה מת,‬ ‫אתה כבר לא צריך דברים באותו האופן.‬
‫כבר הגענו?‬
‫אתה בן חמש או משהו?‬
‫אני ממש אצטרך לשתות בקרוב.‬
‫כן.‬
‫הנה זה.‬
‫הנה מה?‬
‫המבחן האחרון שלך.‬
‫השממה.‬
‫אני עוזב אותך פה.‬
‫אתה עוזב אותי?‬ ‫-מצטער, ילד.‬
‫אתה צריך לעשות את זה בעצמך.‬
‫מה המבחן?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אף אחד מעולם לא הגיע כל כך רחוק.‬
‫אז אני פשוט ממשיך ללכת?‬
‫בכיוון הזה?‬ ‫-כן.‬
‫בהצלחה.‬
‫רגע! שיט, תודה…‬
‫תודה לך.‬
‫אני קוראת עליהם תגר.‬ ‫אני קוראת תגר על האלים.‬
‫אני לא יכולה לישון.‬ ‫-גם אני לא יכול.‬
‫אני רק חושבת על המקום הזה,‬ ‫מה שהאדס עשה…‬
‫אני יכולה להיכנס?‬
‫כן, בטח.‬
‫זו אמא שלך?‬
‫כן.‬
‫גם אני חשבתי על אמא שלי.‬
‫היא הפכה לטקיטה כשהייתי בת חמש.‬
‫וואו.‬
‫כן, עקרה את הלשון והתמסרה להרה.‬
‫כבוד גדול, נכון? לשרת את האלים.‬
‫לא השלמתי עם זה. נהגתי לקלל אותם מדי לילה.‬
‫אולי זו הסיבה שחשתי כאב כה רב במקום הזה.‬
‫מקום לאנשים רעים שמבזים את האלים.‬
‫אם זה כך, גם אני הייתי מרגיש את זה.‬
‫ביזיתי את האלים.‬
‫איך?‬
‫השתניתי.‬
‫הייתי אומר שפשוט הפכתי לעצמי.‬
‫אבל לא כך האמזונות ראו את זה.‬ ‫-נחמד ורך.‬
‫כשבנים מגיעים לבגרות,‬ ‫הם חייבים לעזוב את המתחם.‬
‫אם הם חוזרים, הם מוצאים להורג.‬
‫החבר הכי טוב שלי בדיוק גורש.‬
‫הוא היה האדם היחיד שידע איך הרגשתי.‬
‫קיניס.‬
‫לאוס?‬
‫אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫אני רוצה לחזור הביתה, קיניס.‬
‫אני שונא את זה.‬
‫אם ימצאו אותך כאן, יהרגו אותך.‬
‫אתה גבר עכשיו. אסור לך.‬
‫מתי תספרי להן עלייך?‬
‫הבטחת, לאוס.‬
‫קח את זה.‬
‫יש שמש.‬
‫אתה צריך ללכת.‬
‫כאן!‬
‫לך.‬
‫אל תספרי לאף אחת מהן.‬
‫לא אם את רוצה להישאר כאן.‬
‫לאוס.‬
‫שניכם ידעתם מהם הכללים.‬
‫בלי גברים, סופי.‬
‫בלי גברים.‬
‫קיניס…‬
‫את בשר מבשרי, דם מדמי, עצם מעצמותיי.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫את מבינה אותי?‬
‫כשהיית קטנה, חשבתי שזה רק שלב זמני.‬
‫הצורה לא ממש מתאימה לתוכן.‬
‫נכון?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-את יודעת מצוין.‬
‫את חייבת ללכת.‬
‫לא. אני לא רוצה.‬
‫אני אמזונה.‬ ‫-את לא יכולה להיות.‬
‫אבל אני כן.‬
‫יש לי חברה בכרתים, היא תעזור לך.‬
‫השם הגברי שלך יהיה קנאוס, דרך אגב.‬
‫תוכלי לבחור שם אחר, כמובן.‬
‫את שונאת אותי?‬
‫נהפוך הוא.‬
‫הנבואה של אמא שלי למעשה חזתה שאהיה בן.‬
‫אז כשנולדתי, היא חשה הקלה.‬
‫היא חשבה שהנבואה טעתה.‬
‫נבואות אף פעם לא טועות.‬
‫גם אני נהגתי לקלל את האלים.‬
‫אני עדיין עושה זאת.‬
‫אנשים עושים דברים איומים זה לזה‬ ‫בשם האולימפוס.‬
‫אבל אני לא חושב‬ ‫שלאלים אכפת מאיתנו בכלל.‬
‫אמא שלי, היא אהבה אותי. אני יודע שכן.‬
‫אבל היא בגדה בי בגללם.‬
‫כן, שהאלים יזדיינו.‬
‫אני רציני.‬
‫אני שונא אותם.‬
‫כנ"ל.‬
‫אני מצטערת, אני…‬
‫מים…‬
‫אני צריך מים.‬
‫זין!‬
‫לא.‬
‫קדימה.‬
‫בלי עניבה.‬ ‫-עניבה.‬
‫כדי שהוא יתייחס אליך ברצינות.‬
‫אני מבטיחה לך שזה הדבר הנכון, לספר לו.‬
‫הם רבים כל כך, פרספונה.‬
‫זה עלול להתקלקל.‬
‫כל המקום עלול להתקלקל,‬ ‫לא רק כאן למטה.‬
‫אולימפוס, האדמה, הכול עלול פשוט לקרוס.‬
‫האָיִן מעולם לא נועד לקחת אליו רבים כל כך.‬
‫בגלל זה התרחשה התקלה במסגרת.‬
‫ובגלל זה אנחנו הולכים לזאוס.‬
‫איך נתתי לזה לקרות?‬
‫לא הייתי שם כל כך הרבה זמן.‬ ‫נמנעתי מזה, התעלמתי מזה.‬
‫וזה נפסק היום.‬
‫אנחנו מתמודדים עם זה, ברגע זה.‬
‫אהובי, תאמין קצת בעצמך.‬
‫אתה לא אחד מנערי הכדורים שלו.‬
‫אתה אחיו.‬
‫אתה אל המוות.‬
‫למי עוד הוא יקשיב?‬
‫אתה מוכן לשתות את מי הפיתול המזוינים שלך?‬
‫זה פשוט חוסר נימוס בשלב הזה.‬
‫הנה.‬
‫אז מה שלומך? איך השלבים?‬
‫אין יותר שלבים.‬
‫בני האנוש הם לא הבעיה.‬
‫אני צריך להגיע למקור.‬
‫אני חושב שעליי להשמיד את הגורלות.‬
‫להשמיד אותם, להשמיד את הנבואה שלי.‬
‫למה…‬
‫זה אומר שתשמיד…‬
‫אתה עלול להשמיד את כל העולם.‬
‫אתה עלול להשמיד את עצמך.‬
‫אני יודע.‬
‫העניין עם הנבואה‬
‫הוא שהיא לא חזתה מראש‬ ‫שתהפוך להיות בן אלמוות,‬
‫היא לא חזתה שתהפוך לשליטם של כל הדברים‬
‫ולבורא האולימפוס,‬
‫וזה בגלל שהתעלית מעליה.‬
‫אין לה משמעות עכשיו‬
‫מלבד המשמעות שאתה מתעקש לתת לה.‬
‫טיעון מעניין.‬
‫אתה יודע שקיימים בני אנוש על פני האדמה‬
‫שכבולים פחות לנבואה שלהם ממך?‬
‫מי למשל?‬
‫כמו הנשיא מינוס מכרתים.‬
‫חייו הם התרסה כנגד הנבואה.‬ ‫-כן.‬
‫רגע, אתה מדבר על הבן? המינוטאור?‬
‫כן, הוא חמק מגורלו.‬
‫לא, עד שהילד יברח ויהרוג אותו,‬ ‫ואז זה יתגשם.‬
‫לא, הוא רק דחה את זה.‬
‫הוא רק…‬
‫רגע אחד, זה רעיון. רגע, זה הפתרון.‬
‫מה אם נגרום למינוס להרוג את בנו?‬
‫קורא תגר על הנבואה שלו, כן. תעקוב אחריי.‬
‫אם בן אנוש רגיל יכול לקרוא תגר על הכתוב,‬
‫אז כן, אני יכול לשכוח את מה שנכתב עליי.‬
‫זה רעיון נחמד.‬
‫אני חושב שזה יותר מנחמד.‬
‫קנאוס?‬
‫כן?‬
‫למה אתה הכי מתגעגע? מהחיים.‬
‫אלוהים. לכול.‬
‫אתה חייב לבחור. למה אתה הכי מתגעגע?‬
‫לריח הזה כשאתה משקה צמחים בערב כשחמים.‬
‫הייתה לי מרפסת קטנה בדירה שלי,‬ ‫וקניתי המון עציצים,‬
‫עשבי תיבול, פרחים.‬
‫שום דבר לא גדל במתחם האמזונות,‬
‫אבל שם, כן.‬
‫ואת?‬
‫למה את הכי מתגעגעת?‬
‫ברגע זה?‬
‫לא להרבה.‬ ‫-בחייך.‬
‫לא, אני רצינית.‬
‫אתה יודע,‬ ‫אורפאוס תמיד הרגיש מספיק בשביל שנינו.‬
‫מעולם לא הרגשתי ככה כשהייתי בחיים.‬
‫אז מה הייתה הנבואה שלך?‬
‫לא.‬
‫קדימה! אני לא פרו.‬
‫בסדר.‬
‫קמט מופיע, סדר דועך,‬
‫משפחה מתפוררת וכאוס מולך.‬
‫לא נהדר, נכון? כמו שאמרתי, עברתי את הגבול.‬
‫השתניתי, שיניתי את הגוף שלי,‬
‫שיניתי את הסדר,‬
‫הרסתי את המשפחה שלי,‬
‫וחוללתי כאוס.‬
‫מה?‬
‫זו גם הנבואה שלי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫המילה "נבואה" אסורה. אמרתי לנערי הכדורים.‬
‫לאלה שהוא לא ירה בהם.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא הלך לפגוש את פרומתאוס.‬
‫לא נמאס לך מכל הבולשיט הזה?‬
‫נוכל פשוט לברוח מהכול?‬
‫אולי.‬ ‫-הנה אתה!‬
‫יש לי משימה בשבילך.‬
‫בשבילי?‬ ‫-כן.‬
‫מינוס, האיש שלך בכרתים, תגיד לו…‬ ‫-זאוס!‬
‫זאוס!‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫מה לעז…‬
‫מה הם רוצים?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫פרספונה, אני יודעת שזה מתאים למותג שלכם,‬ ‫אבל יזיק קצת צבע?‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬ ‫-זה הזמן הכי גרוע.‬
‫אנחנו באמצע משהו.‬ ‫-עכשיו, זאוס!‬
‫תירגע.‬
‫זה משפיע על כולכם ואתם צריכים לשמוע את זה.‬
‫כן, הם צריכים.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-נוכל להיכנס?‬
‫מאוד בהיר פה.‬
‫לא.‬
‫ספרו לי.‬
‫- קמט מופיע, סדר דועך,‬ ‫משפחה מתפוררת, וכאוס מולך -‬
‫אז מה זה אומר עכשיו? אם יש לנו אותה נבואה?‬
‫מי זו "המשפחה"?‬
‫פגשתי אישה ביום האחרון שלי.‬
‫אני חושבת שהיא ידעה שאני עומדת למות.‬
‫היום הוא היום.‬
‫אני חושבת שגם אמא שלי ידעה.‬ ‫לכן היא כתבה את הנבואה שלי.‬
‫אני חושבת שלנבואות שלנו‬ ‫יש קשר כלשהו למקום ההוא.‬
‫איש מעולם לא הזכיר מקום אחר שקיים בשאול.‬
‫מעולם לא. לא בבית הספר, לא במקדש.‬
‫כן, אמרו שיש רק התחדשות.‬
‫זו המתנה של האדס.‬ ‫הוא בנה את המסגרת עבור ההתחדשות.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫שקרים!‬
‫המתנה של האדס היא המסגרת.‬
‫אנשים מקדישים את חייהם לאלים‬ ‫כדי להתחדש,‬
‫כדי לזכות בחיים טובים יותר בגלגול הבא.‬
‫מה אם אין פעם הבאה?‬
‫מה אם כל מי שעובר‬ ‫דרך המסגרת מגיע למקום הזה?‬
‫הם גונבים את הנשמות שלנו!‬
‫אני חושבת שהכול שקר.‬
‫אין התחדשות?‬
‫והמשפחה שעלולה להתפורר…‬
‫משפחת האלים.‬
‫בדיוק.‬
‫איפה הבחור הזה?‬ ‫-זאוס, הוא שם.‬
‫מה?‬ ‫-בצד הזה.‬
‫אל תתגנב אליי ככה. בסדר, מהר. מספיק.‬
‫לך!‬
‫תודה. תתכבדו.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אין מי פיתול?‬
‫לא. היום, רק המיץ.‬
‫אז כן, בבקשה, האדס.‬
‫זאוס…‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫טוב.‬
‫אז מה שאני עומד לומר נועד להגן עליך.‬
‫אתה מבין את זה?‬ ‫-אתה באיזו תוכנית גמילה?‬
‫שתוק. תן לו לדבר.‬
‫אני חושב שאתה צודק.‬
‫אני חושב שהנבואה אמיתית‬ ‫ואתה הוא זה שמגשים אותה.‬
‫האדס, בחייך.‬
‫נאלצתי לרדת אל האין אתמול.‬
‫למה?‬ ‫-כי נשמה נמלטה.‬
‫המסגרת לא פעלה, והוא היה…‬ ‫טוב, הוא לא היה גמור.‬
‫הוא נאלץ לבצע חילוץ ידני.‬ ‫-כן.‬
‫כמו פעם.‬ ‫-זה קרה בעבר?‬
‫לא, מעולם לא, אבל יהיו עוד כאלה,‬ ‫כי זה מראה‬
‫שהשאול לא יכול לעמוד בלחץ שאתה מפעיל עליו.‬
‫לא היה לחץ אם היית עושה את העבודה שלך,‬ ‫אבל אתה לא מקשיב לי, אתה מקשיב ל…‬
‫זאוס, בבקשה! תתאפס על עצמך.‬
‫זה היה ככה מאז שהיינו ילדים.‬
‫אתה מסרב להקשיב, אתה מסרב לקבל עצות,‬
‫וברגע שהכול מתחרבן,‬ ‫אתה מחפש מישהו אחר להאשים.‬
‫זה לא יהיה אני הפעם, אתה מבין?‬
‫אמרת לי ליצור את המסגרת.‬
‫זאוס, יש יותר מדי נשמות שעוברות דרכה.‬
‫ואני חושב שהכול מתערער עכשיו.‬
‫מה אתה חושב שיקרה בטווח הארוך?‬
‫מה?‬
‫אני אראה לך. תראה.‬
‫אנחנו מקבלים את כל המיץ.‬
‫כן, אנחנו לוקחים את כל המיץ המחורבן, נכון?‬
‫אוי לא. הוא מציג מטפורה?‬ ‫-אנחנו לוקחים עוד ועוד…‬
‫ושום דבר מזה לא חוזר לאדמה יותר.‬
‫אין מספיק זמן או מקום לפרק את כל זה.‬
‫המכונה מתקלקלת בסופו של דבר,‬
‫ומה נעשה כשאלה יאזלו לנו?‬
‫הן לא יאזלו. זה בלתי אפשרי.‬ ‫נשמות לא אוזלות.‬
‫מאיפה אתה יודע?‬
‫כי אני מלך האלים המזוינים, האדס.‬
‫אני הסיבה שכולכם כאן.‬
‫זאוס, אנחנו חייבים להתחיל מחדש.‬
‫אנחנו חייבים לחזור למצב הקודם‬ ‫ולאפשר התחדשות ברמה הבסיסית‬
‫למען הבטיחות וההישרדות של כולנו.‬
‫בשום פנים ואופן לא.‬
‫ממה אתה פוחד כל כך?‬
‫אתה פרנואיד, בדיוק כמו אבא.‬
‫האדס, תראה אותך, אתה מזיע.‬
‫אתה סמוק, חם לך?‬
‫כן, חם פה.‬
‫טוב, לך תטבול.‬
‫תיכנס לבריכה.‬ ‫-לא, אני בסדר, תודה.‬
‫זו לא הייתה הצעה. תיכנס.‬
‫לא, אל תעשה את זה…‬
‫מה אמרת? מה היא אמרה?‬
‫זה בסדר. אני אשחה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אתה שונא לשחות.‬
‫אתה שונא לשחות.‬ ‫אתה לא צריך לעשות את זה.‬
‫כן.‬
‫תשכנעי אותו.‬ ‫-זאוס.‬
‫הנה.‬
‫מרגיש טוב?‬ ‫-זה בסדר, תודה.‬
‫תראה, אמא מסכימה, נכון?‬
‫אני לא מפחד ממך, זאוס.‬
‫אתה צריך לפחד.‬ ‫-אני לא.‬
‫אפילו שנראה שאתה מנסה להתנהג‬ ‫בדיוק כמו אבא שלנו.‬
‫מה לעזאזל…‬
‫ותראה אותך עכשיו.‬
‫הצלחת. השמדת את אבא.‬
‫רק אל תהפוך להיות כמוהו.‬
‫תקשיב למה שאני אומר לך.‬ ‫-נהדר.‬
‫ומה אתה אומר לי בדיוק?‬
‫יש כוחות חזקים עוד יותר מאיתנו.‬
‫גם אם אתה לא אוהב את זה,‬ ‫אתה יודע שזה נכון.‬
‫אני חושב שהנבואה היא אזהרה.‬
‫עדיין לא מאוחר מדי.‬
‫אתה חייב לאתחל את המסגרת, זאוס.‬
‫היא מעולם לא יועדה לכל הנשמות.‬
‫אם לא תעשה את זה כדי להגן על המשפחה,‬ ‫אני אעשה זאת.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רק מנסה לעזור.‬ ‫-לא, אתה לא.‬
‫אתה מנסה להרוס אותי.‬ ‫אתה רוצה לשלוט במקומי.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה נבל שאפתן וקטן.‬ ‫-זאוס.‬
‫זה מה שאתה.‬ ‫-זאוס.‬
‫אף פעם לא אהבת שנתתי לך רק את המוות,‬ ‫הרגשת שמגיע לך יותר,‬
‫אבל אתה דג רקק, האדס.‬
‫אתה במקום שאליו אתה שייך, למטה במחשכים!‬
‫אם אין התחדשות‬ ‫אנחנו צריכים להוכיח את זה.‬
‫אז נחזור למקום הזה.‬ ‫-ממש לא…‬
‫כן, נחזור לשם.‬
‫נחזור ו…‬
‫פרו. שלום.‬
‫קנאוס.‬ ‫-הכול בסדר? מה השעה?‬
‫השעה לצאת לעבודה, אז אולי כדאי שתזוז.‬
‫רק רציתי לדבר איתך על אתמול בערב.‬
‫לא הייתי צריכה להמשיך לדבר על הנבואה שלך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני לא רוצה שזה ישפיע על הידידות בינינו.‬
‫באמת, פרו, זה בסדר.‬
‫לא פספסת הרבה אחרי שהלכת.‬
‫אדריאן בכה קצת.‬
‫לאן הלכת?‬
‫לכאן.‬
‫רידי.‬
‫היי, פרו.‬
‫היית פה כל הלילה?‬
‫חשבתי שאת נשואה.‬
‫אני מתה.‬
‫כדאי שאחזור לעבודה.‬
‫אתה בחור נחמד, קנאוס.‬
‫עבודה.‬
‫זהו זה.‬ ‫-מה?‬
‫נלך לנהר לתה ונמנע מהאנשים‬ ‫לעבור דרך המסגרת.‬
‫זין.‬
‫זין!‬
‫האדס, בבקשה תתעורר.‬
‫אל תשאיר אותי עם העופות הדורסים האלה, קום!‬
‫תראו, הוא נושם!‬
‫הוא נושם.‬
‫ברור שהוא נושם, לא הרגתי אותו.‬
‫אבל יכולתי לעשות זאת, פרספונה.‬
‫אז כדאי שאת תוודאי שהוא לא ינסה לעשות‬
‫חרא כזה שוב אי פעם!‬
‫המסגרת תישאר כפי שהיא ואתם תטפלו באין.‬
‫זו העבודה שלכם.‬
‫כעת…‬
‫אתה בוא איתי.‬
‫אני אשמיד אותו, הרה.‬
‫אני נשבעת, אני אמצא דרך.‬
‫מה לעזאזל קורה?‬
‫הוא התנהג כמו זבל. הוא התנהג כמו שמוק.‬
‫הוא אחינו, זאוס.‬
‫והוא יהיה בסדר.‬
‫עכשיו תקשיב, לגבי מינוס…‬ ‫-מה? מה לגביו?‬
‫תורה לו להרוג את בנו.‬ ‫-מה?‬
‫למה?‬
‫כי כולם חושבים שאני לא רגוע,‬
‫אז אם אראה נבואה שלא מתקיימת‬ ‫זה יעזור לי להירגע.‬
‫טוב.‬
‫בטח.‬ ‫-כן.‬
‫נצפה בזה בשעה שזה קורה.‬
‫אני אבשל כבש.‬
‫בשבילך סלמון.‬
‫אבל אסור לך לעזור לו.‬
‫הוא חייב לעשות את זה לבד.‬
‫הוא יעשה.‬
‫יש!‬
‫אז הוא בהחלט יכול?‬
‫בעזרתי הוא יכול להרוג את הבן הבכור,‬ ‫את המינוטאור?‬
‫חשבתי שזאוס אמר שאסור לך לעזור.‬
‫אין לי אפילו זיכרון מהנבואה הזאת, לך יש?‬
‫לא.‬ ‫-קלותי?‬
‫לא.‬
‫כל כך הרבה נבואות, אתה מבין.‬
‫זה יעזור?‬
‫תודה לך.‬
‫אה, נזכרתי.‬
‫"סופך מתחיל במיטת הכלולות,‬
‫"הילד הראשון שינשום יחסל אותך ותמות."‬
‫זה היה די כיף.‬
‫ובכן, בבקשה, לך על זה.‬
‫אז שיהיה ברור,‬
‫מינוס יכול להרוג את בנו.‬
‫הוא יכול.‬
‫אז אנשים כן יכולים לקרוא תגר‬ ‫על הנבואות שלהם?‬
‫מדי פעם.‬
‫יאסאס!‬
‫האדס צודק. זאוס, אתה מתנהג כמו קרונוס.‬
‫אני לא כמו אבא.‬
‫אבל הוא חי בתוכך.‬
‫אל תהיה מה שנשבעת שלא תהיה, זאוס.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן לספר לכם את האמת‬
‫על האופן שבו האלים נוצרו.‬
‫זאוס שנא את אביו. הם כולם שנאו אותו.‬
‫אז יום אחד, אחרי שנים של ייסורים,‬ ‫זאוס הרג אותו.‬
‫הוא תקף אותו בכזו אלימות, בכזה להט,‬
‫בכזה עוז, שדבר מדהים קרה.‬
‫ברגע מותו של קרונוס,‬
‫זאוס ספג את נשמת אביו.‬
‫היא הפכה לחלק ממנו.‬
‫היא העניקה לו כוח, והכוח הזה היה משכר.‬
‫הוא רצה יותר.‬
‫נדרשו לזאוס שנים להבין איך הוא עשה את זה.‬
‫אבל כשהוא הבין, הוא עשה זאת שוב.‬
‫ושוב.‬
‫בסופו של דבר, לזאוס נמאס מכל ההרג,‬
‫וכך נוצרה המסגרת.‬
‫לא כדי לחדש את נשמות בני האנוש,‬ ‫אלא כדי לקצור אותן…‬
‫לפרק אותן.‬
‫כל התהליך נעשה מתועש ונקי.‬
‫האלים שותים את הנשמות‬ ‫כדי להישאר בני אלמוות.‬
‫ולכן יש לשמר את השקר…‬
‫- שלבי ההתחדשות -‬
‫לקיים את המיתוסים…‬
‫ולהסיח את דעתם של בני האנוש.‬
‫בכך זאוס תלוי.‬
‫בהסחת דעת.‬
‫אני באה איתך לפגוש את מינוס.‬
‫כי הוא צריך להצליח, פוסידון.‬
‫הנשיא מינוס.‬
‫מלכתך, הרה מאולימפיה.‬
‫אני לא יכול להתחיל להגיד לך, גברתי,‬
‫איזה כבוד זה להיות בנוכחותך.‬
‫כן, שתוק, מינוס. מספיק.‬
‫טוב, אוכל להציע לכם משהו?‬
‫מספיק!‬
‫במה זכיתי לכבוד, גברתי?‬
‫בנך, גלאוקוס.‬
‫אתה צריך להרוג אותו.‬
‫אבל…‬ ‫-כן.‬
‫אבל הוא בני.‬
‫אתה מחזיק אותו בצינוק.‬
‫כי לא יכולתי להרוג אותו. אני לא מסוגל.‬
‫הרה, בבקשה.‬
‫גברתי, עלייך להבין.‬
‫באמת, למה? למה אני עליי להבין?‬
‫מפני שאת אמא.‬
‫את לא?‬
‫אתה תהרוג אותו.‬
‫ואם תסרב, ואתה לא תסרב,‬
‫או אם תיכשל, מה שפשוט אסור לך,‬
‫אקח את ילדתך השנייה‬
‫ואגרום לה לסבול בדרכים‬ ‫שאתה לא יכול לדמיין.‬
‫עכשיו, אתה מבין?‬
‫אבל איך אהרוג אותו? הנבואה שלי.‬
‫אתה נהנה מהגנתנו.‬
‫אם מדברים על ילדים, אחד מילדיי יצר את זה.‬
‫פשוט לך ותתלבש.‬
‫מה?‬
‫ואם זה לא יצליח?‬ ‫-זה יצליח.‬
‫נפגשת עם הגורלות, הכול יחזור לקדמותו.‬
‫מה אם זאוס יפגע בי כמו בהאדס?‬
‫לא אתן לו.‬ ‫-איך תעצרי את זאוס?‬
‫אין לך שליטה עליו.‬
‫את אפילו לא נותנת לי לזיין אותך‬ ‫בלי החיילות עקורות הלשון שלך.‬
‫את פוחדת ממנו.‬
‫בוא איתי.‬
‫היי. היי!‬
‫שלום.‬
‫אנחנו מכירים?‬
‫לא.‬
‫אלה מים?‬
‫כן.‬
‫הם אמיתיים?‬
‫רוצה?‬
‫כן.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫יש רק דבר אחד שאני צריך לומר.‬
‫האותיות הקטנות.‬
‫אם תשתה את המים, לא תוכל להחזיר את אשתך.‬
‫רגע.‬
‫מה?‬ ‫-זה מצב של או זה או זה.‬
‫אבל…‬
‫איפה היא?‬
‫כמה זה עוד רחוק?‬
‫אני גוסס.‬
‫כן.‬
‫בבקשה!‬
‫אני לא מונע ממך.‬
‫שתה אותם.‬
‫זין.‬
‫לא כדאי לך למות כאן.‬
‫הנה.‬
‫קדימה.‬
‫תציל את עצמך.‬
‫אני מעדיף למות בניסיון להציל אותה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫עשית זאת.‬
‫את מה?‬
‫בחרת בה.‬
‫לך תביא אותה.‬
‫- המרכז לאנשי התווך -‬
‫- התחלה - סיום -‬
‫הוא לא הצליח?‬
‫סלח לי.‬
‫מי אתה?‬
‫אני מצטער, אני פשוט…‬
‫אתה בתווך?‬
‫למה אתה לא במדים?‬
‫לא, אני לא מת. אני חי.‬
‫אני מחפש את אשתי.‬
‫קוראים לה אורידיקה.‬
‫רידי.‬
‫אתה בעלה של רידי?‬
‫אתה מכיר אותה?‬
‫אתה יכול לקחת אותי אליה?‬
‫כן. כמובן.‬
‫בוא נלך ללתה.‬ ‫מה שנצטרך לעשות, נעשה יחד.‬
‫אוקיי?‬
‫אם זו פרו, אני נשבעת באלוהים…‬
‫רידי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫זין.‬
‫תעשה את זה כבר.‬
‫אוי אלוהים.‬
‫תהרגו אותי. חתיכת חרא. מה?‬
‫נהדר. מה את רוצה?‬
‫יש בן תמותה חי בשאול, כאן באספודל.‬
‫זה לא טוב, פטרישה.‬
‫זה לא טוב בכלל.‬
‫כדאי שאדבר עם דוד שלי?‬
‫כן. זה רעיון טוב.‬
‫זה מה שנעשה.‬
‫אתה יכול לטפל בו, בבקשה? רק ללילה אחד.‬
‫בואי, פטרישה.‬
‫של מי הסירה הזאת?‬ ‫-אמרתי לך כבר, של דוד פיט.‬
‫סירה יפה, דוד פיט.‬
‫תורידי נעליים!‬
‫זין!‬
‫תזדיין מפה!‬
‫עזוב!‬
‫עזוב אותי!‬
‫הלו?‬ ‫-האיש עם הסימן נמצא פה.‬
‫אני יודע.‬
‫פרומתאוס דיבר אמת.‬
‫זה קורה, נכון?‬
‫מישהו סוף סוף חוזר.‬
‫אולי.‬
‫כן.‬
‫אולי.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬