Ez az!
A BARLANG
Helló!
Hogy haladnak?
Tudod, Orpheusz és a férjed.
Jól vagy?
Baszódj meg!
Helló! Megcsinálja. A haverodnak sikerülni fog.
Átkelt a kibaszott Sztüxön.
RAJT - CÉL BARLANG - SZTÜX - VADON - ALVILÁG
Kérhetek?
Bocs.
Nem gáz.
Mindig elfelejtem. A holtaknak már másfajta igényeik vannak.
Ott vagyunk már?
Hány éves vagy, öt?
Hamarosan muszáj lesz innom valamit.
Jól van.
Megérkeztünk.
- Mi ez a hely? - Ez az utolsó próbatétel.
A vadon.
Most itt hagylak.
- Itt hagysz? - Bocs, kölyök!
Egyedül kell végigcsinálnod.
Mi a próbatétel?
Nem tudom.
Még soha senki sem jutott el idáig.
Akkor csak gyalogoljak tovább?
- Arra? - Igen.
Sok sikert!
Várj! Basszus, kösz…
Köszönöm.
Megtagadom őket. Megtagadom az isteneket.
- Nem tudok aludni. - Én sem.
Csak az a hely jár a fejemben, és amit Hadész tett…
Bejöhetek?
Igen, persze.
- Az ott édesanyád? - Igen.
Én is gondolkodtam az enyémen.
Ötéves koromban tacita lett.
Ejha!
Kivágták a nyelvét, és Hérának szentelte magát.
Megtiszteltetés, nem? Az isteneket szolgálni.
Nem akartam elfogadni. Minden este átkoztam őket.
Talán ezért éreztem ott akkora fájdalmat.
Az az istengyalázó emberek helye.
Akkor én is éreztem volna.
Én is meggyaláztam az isteneket.
Hogyan?
Megváltoztam.
Vagyis inkább úgy fogalmaznék, hogy önmagammá váltam.
De az amazonok nem így látták.
Ha a fiúk felnőnek, el kell hagyniuk a tábort.
Ha visszatérnek, kivégzik őket.
A legjobb barátomat elküldték.
Ő volt az egyetlen, aki tudta, hogy mit érzek.
Kainisz!
Leósz?
Nem szabadna itt lenned.
Haza akarok jönni, Kainisz.
Utálom ezt.
Ha megtalálnak, megölnek.
Most már férfi vagy, ki vagy tiltva innen.
Mikor beszélsz nekik magadról?
Megígérted, Leósz.
Fogd ezt!
Tűz a nap.
Menned kell!
Erre!
Menj!
Soha ne mondd el senkinek, ha itt akarsz maradni!
Leósz!
Tudtátok, mi a szabály. A férfiak ki vannak tiltva, Szofi.
Minden férfi.
Kainisz…
a saját húsom és vérem vagy.
Ismerlek.
Érted, hogy értem?
Kiskorodban azt hittem, ez csak egy korszak.
A külső nem illik a belsőhöz.
Nincs igazam?
- Hogy érted? - Tudod, hogy értem.
El kell menned.
Nem, nem akarok elmenni.
- Amazon vagyok. - Nem lehetsz.
De az vagyok.
Van egy barátnőm Krétán, ő segíteni fog neked.
A fiúneved Kaineusz lenne, csak hogy tudd.
De persze másik nevet is választhatsz.
Utálsz engem?
Épp ellenkezőleg.
Anyám jóslata igazából megjövendölte, hogy fiú leszek.
A születésemkor megkönnyebbült.
Gondolta, téves a jóslat.
De a jóslatok sosem tévednek.
Régen én is átkoztam az isteneket.
Még most is.
Az emberek szörnyűségeket művelnek egymással az Olümposz nevében.
De kétlem, hogy az istenek törődnek velünk.
Anyám szeretett engem. Ebben biztos vagyok.
De elárult engem miattuk.
Picsába az istenekkel!
Komolyan mondom.
Gyűlölöm őket.
Én is.
Bocsánat, én…
Vizet…
Vizet kell innom.
Bassza meg!
Nem.
Gyerünk!
Tovább!
- Nem kell nyakkendő. - De, kell.
Komolyan kell vennie téged.
Hidd el, helyesen teszed, hogy elmondod neki.
Olyan sokan vannak, Perszephoné.
Minden összeomolhat.
Az egész hóbelevanc, nem csak az Alvilág.
Az Olümposz, a Föld, minden darabjaira hullhat.
A Semmi nem ennyi halandóra lett tervezve.
Ezért hibásodott meg a Keret.
És ezért megyünk fel Zeuszhoz.
Hogy hagyhattam megtörténni?
Régen jártam odalent. Kerültem, nem foglalkoztam vele.
Ennek ma véget vetünk.
Most végre megoldjuk a helyzetet.
Kedvesem, hinned kell magadban!
Nem az egyik labdaszedője vagy.
Hanem a fivére.
Te vagy a halál istene.
Ki másra fog hallgatni?
Meginnád a kibaszott meandervizet? Kérlek!
Most már bunkóság, amit csinálsz.
Na végre!
Hogy vagy? Mi a helyzet a fázisokkal?
A fázisoknak annyi.
Nem a halandók jelentik a gondot.
A probléma forrását kell kiiktatnom.
El kell pusztítanom a moirákat.
És velük együtt a jóslatomat is.
De miért…
Az azt jelentené, hogy elpusztítod…
Azzal talán az egész világot megsemmisíted, magadat is beleértve.
Tudom.
Tudod, ami a jóslatodat illeti,
nem jövendölte meg, hogy halhatatlan leszel.
Ahogyan azt sem, hogy te fogod uralni a világegyetemet,
és megteremted az Olümposzt, ugyanis felülemelkedtél a jóslaton.
Nincs több jelentése annál, mint amit próbálsz beleerőszakolni.
Érdekes gondolat.
Tudtad, hogy még egyes halandók is
kevésbé tartanak a jóslatuktól nálad?
Például ki?
Például Minósz elnök Krétán.
- Nyíltan dacol vele. - Igen.
A fiára gondolsz, a Minótauroszra?
Igen. Minósz elkerülte a végzetét.
Amíg a kölyke ki nem szabadul, és megöli őt.
Csak elodázta.
Ő csak…
Várjunk csak! Ez jó ötlet. Ez a válasz.
Mi lenne, ha rávennénk Minószt, hogy ölje meg a fiát?
Megtagadva a jóslatát. Ezt hallgasd!
Ha egy közönséges halandó szembeszállhat azzal, ami meg van írva,
akkor én is meg tudnék feledkezni a saját jóslatomról.
Remek ötlet.
Még annál is jobb.
Kaineusz?
Igen?
Mi hiányzik a leginkább? A földi életedből.
Istenem! Minden.
Muszáj választanod. Mi hiányzik a leginkább?
Annak az illata, amikor egy nyári estén meglocsolod a növényeket.
A lakásomnak volt egy kis erkélye, és egy rakás növényt vettem oda.
Tudod, fűszernövényeket, virágokat.
Az amazontáborban egy növény sem nőtt,
ott viszont igen.
Na és neked?
Mi hiányzik?
Most épp?
- Nem sok minden. - Ugyan már!
Nem, komolyan mondom.
Tudod, Orpheusz mindig kettőnk helyett is eleget érzett.
Amikor éltem, sosem éreztem ezt.
Szóval, mi volt a jóslatod?
Nem.
Ne már! Nem Pru vagyok.
Jól van.
Új vonal kél, Rendnek alkonya,
oda a Család, jő Khaosz uralma.
Nem túl jó, mi? Ahogy mondtam, átléptem egy határvonalat.
Változtattam a testemen,
a dolgok rendjén,
odalett a családom,
és káosz tombolt.
Mi az?
Ugyanez a jóslatom.
Az lehetetlen.
A labdaszedők nem ejthetik ki a „jóslat” szót.
Már akiket nem lőtte le.
- Hol van? - Elment Prométheuszhoz.
Nem unod ezt a baromságot?
Nem szökhetnénk el együtt?
- Talán. - Hát itt vagy!
Van egy feladatom a számodra.
- A számomra? - Igen.
- Parancsold meg Minósznak… - Zeusz!
Zeusz!
Beszélnünk kell.
Mi a…
- Mit akarnak? - Fogalmam sincs.
Perszephoné, színes ruha is van a világon.
- Beszélnünk kell. - Most nem jó.
- Dolgunk van. - Most azonnal!
Ne kapd fel a vizet!
Mindannyiótokat érint. Hallgassátok meg!
- Igen, így van. - Jó.
- Oké, rendben. - Bemehetünk?
Tűz a nap.
Nem.
Halljuk!
Akkor ez most mit jelent?
Ha ugyanaz a jóslatunk.
Milyen családra utal?
Találkoztam egy nővel az utolsó napomon.
Szerintem tudta, hogy meg fogok halni.
Ma van a napja.
Azt hiszem, anyám is tudta. Ezért írta le nekem a jóslatomat.
Szerintem a jóslatunknak köze van ahhoz a helyhez.
Sohasem hallottam egy másik helyről az Alvilágban.
Soha. Sem a suliban, sem a templomban.
Igen, csak a megújulásról beszéltek.
Az Hadész ajándéka, ahhoz alkotta meg a Keretet.
Basszus!
Mennyi hazugság!
A Keret Hadész ajándéka nekünk.
Az isteneknek szenteljük az életünket,
hogy megújuljunk, és a következő életünk jobb legyen.
Mi van, ha nincs következő élet?
Mi van, ha mindenki, aki átmegy a Kereten, oda kerül?
Ellopják a lelkünket.
Az egész hazugság.
Nincs megújulás?
És a család, ami odaveszhet…
Az istenek.
Bingó!
- Hol van már? - Zeusz, itt van.
- Mi? - Mögötted.
- Zeusz! - Ne lopakodj így mögém!
Jól van, egy-kettő! Elég lesz.
Tűnés!
- Kösz. Öntsetek! - Kösz, nem.
Meandervizet nem kapunk?
Nem, ma csak gyümölcslé van.
Szóval, hallgatlak, Hadész.
Zeusz…
Szeretlek.
Oké.
Azért mondom el ezt neked, mert meg akarlak védeni.
- Érted? - Rehabra jársz, vagy mi van?
Fogd be! Hadd beszéljen!
Szerintem igazad van.
Úgy gondolom, létezik a jóslat, és ha így folytatod, valóra váltod.
Hadész, az ég szerelmére!
Tegnap le kellett mennem a Semmibe.
- Miért? - Egy lélek megszökött.
A Keret nem működött, és a lélek… Hát, a testben ragadt.
- Manuálisan kellett eltávolítani. - Igen.
- Mint régen. - Történt ilyen korábban?
Soha, de meg fog ismétlődni. Azt mutatja,
hogy túlságosan leterheled az Alvilágot.
Nem lenne gond, ha rendesen tennéd a dolgod.
Nem rám hallgatsz, hanem erre…
Zeusz, kérlek! Térj már észhez!
Ez gyerekkorunk óta így megy.
Senkinek sem fogadod meg a tanácsát,
és ha rosszul sülnek el a dolgok, valaki mást hibáztatsz.
Ezúttal nem én leszek az, világos?
A te kérésedre alkottam meg a Keretet.
De Zeusz, túl sok lélek kel át rajta.
És szerintem mindent labilissá tesz.
Mit gondolsz, mi lesz hosszú távon?
- Mi? - Nos?
Megmutatom. Nézd!
Úgy értem, minden lét kifacsarunk.
Bizony ám, az utolsó rohadt cseppig, nem?
- Atyaég! Ez valamiféle metafora? - Préseljük és préseljük…
És többé egyikük sem jut vissza a Földre.
Ennek itt nincs elég ideje és helye szertefoszlani,
ez előbb-utóbb meghibásodik, és mit teszünk, ha kifogyunk ezekből?
Nem fogyhatunk ki, lehetetlen. A lelkek sosem fogynak el.
Honnan tudod?
A kicseszett istenek királya vagyok.
Miattam vagytok mind itt.
Zeusz, nulláról kell kezdenünk.
Vissza kell térnünk az eredeti rendszerhez,
és be kell vezetnünk egy minimális megújulási küszöböt.
Mindannyiunk biztonsága és túlélése érdekében.
Kizárt dolog.
Mitől félsz annyira?
Paranoiás vagy, akárcsak apa.
Hadész, nahát! Folyik rólad a víz.
Kipirultál. Meleged van?
Hőség van.
Akkor mártózz meg!
- Irány a medence! - Nem, kihagyom, kösz.
Nem javaslat volt. Befelé!
Nem, ne hagyd, hogy ugráltasson…
Hogy mit mondtál? Mit mondott a nejed?
Jól van, nyugi! Úszom egyet.
- Nem gond. - Utálsz úszni.
Utálsz úszni. Nem muszáj ezt tenned, oké?
Ez az, úgy van.
- Vedd rá! - Zeusz!
Így ni. Ezt már szeretem.
- Finom a víz? - Kellemes, kösz.
Minden oké.
Látod? Anyuci sem bánja, ugye?
Nem félek tőled, Zeusz.
- Pedig kellene. - Akkor sem.
Hiába próbálsz pontosan ugyanúgy viselkedni, mint apánk.
Mi a faszom ez? Miért…
De nézz csak magadra!
Sikerült. Elpusztítottad apát.
Ne lépj a nyomdokaiba!
- Hallgatnod kell rám! - Remek.
És pontosan mit is akarsz mondani?
Nálunk hatalmasabb erők is munkálkodnak.
Te is tudod, ha tetszik, ha nem.
A jóslat egyfajta figyelmeztetés.
Még nem késő.
Vissza kell állítanod a Keretet, Zeusz!
Sosem kellett volna minden lelket elnyelnie!
Ha nem teszed meg a családunk védelme érdekében,
megteszem én.
Kérlek!
- Csak segíteni próbálok. - Nem, ez nem igaz.
El akarsz pusztítani engem, hogy helyettem uralkodhass.
- Tessék? - Bizony.
- Egy nagyravágyó kis féreg vagy. - Zeusz!
- Az vagy, mi? - Zeusz!
Nem örültél, hogy a holtakat kaptad, mindig is derogált neked.
De egy korcs vagy, Hadész.
Ott vagy, ahová tartozol: lent a sötétben!
Ha nincs megújulás, azt bizonyítanunk kell.
- Vissza kell mennünk! - Kizárt…
De, muszáj! Visszamegyünk, és…
Pru! Szia!
- Kaineusz! - Minden oké? Mennyi az idő?
Ideje dolgozni, szóval csipkedd magad!
Csak beszélni akartam arról, ami tegnap este történt.
Bocs, hogy nyaggattalak a jóslatoddal.
Semmi baj.
Nem akarom, hogy ez ártson a barátságunknak.
Komolyan, Pru, nem gond.
Nem sok mindenről maradtál le.
Adrián pityergett egy sort.
Hová mentél?
Ide jöttem.
Rüdi!
Szia, Pru!
Egész éjjel itt voltál?
Azt hittem, házas vagy.
Halott vagyok.
Ideje indulnom dolgozni.
Rendes fiú vagy, Kaineusz.
A munkánk.
- Ez az. - Micsoda?
A Léthénél megakadályozzuk, hogy a holtak átkeljenek a Kereten.
Baszki!
A kurva életbe!
Hadész, térj magadhoz!
Nem hagyhatsz egyedül ezekkel a keselyűkkel!
Nézzétek, lélegzik!
Lélegzik.
Persze, hogy lélegzik. Nem öltem meg. De megtehetném, Perszephoné.
Szóval ajánlom, gondoskodj róla,
hogy soha többé ne álljon elő ilyen baromságokkal!
A Keret marad olyan, amilyen, ti pedig gondoskodjatok a Semmiről!
Ez a dolgotok!
Most pedig…
gyere velem!
Elpusztítom őt, Héra.
Esküszöm, megtalálom a módját.
Mi a faszom folyik itt?
Baromként viselkedett. Igazi pöcs volt.
Ő a fivérünk, Zeusz.
Rendbe fog jönni.
- Ide hallgass! Minósz… - Mi? Mi van vele?
- Ölje meg a fiát! - Tessék?
Miért?
Mert mindenki úgy gondolja, feszült vagyok,
de ha látnám, hogy valaki átírja a sorsát, az segítene lehiggadni.
Oké.
- Hogyne. - Jó.
Élőben fogjuk nézni.
Sütök bárányt.
Neked meg lazacot.
De nem segíthetsz neki!
Egyedül kell megtennie.
Úgy lesz.
Ez az!
Szóval tutira képes rá?
A segítségemmel végezni tud az elsőszülöttjével, a Minótaurosszal?
Azt hittem, Zeusz azt mondta, hogy nem segíthetsz neki.
Nem is emlékszem a jóslatára. Te igen?
- Nem. - Klóthókám?
Nem.
Tudod, rengeteget írunk.
Talán ez segít?
Hálás köszönet!
Már emlékszem.
„Ha nászod elhálod, vár halálod,
elsőként felsíró szülötted fog végezni veled.”
Jó kis jóslat.
Hát, rajta, csináljátok csak!
Csak hogy tisztázzuk,
Minósz megölheti a fiát.
Így van.
Ezek szerint a jóslatokkal szembe lehet szállni?
Nagy ritkán.
Yassas!
Hadésznek igaza van, Zeusz, úgy viselkedsz, mint Kronosz.
Más vagyok, mint apa.
De ott él benned.
Ne válj azzá, aki megfogadtad, hogy sosem leszel, Zeusz!
Eljött az idő, hogy elmondjam az igazat arról,
hogyan is keletkeztek az istenek.
Zeusz gyűlölte az apját. Akárcsak a többiek.
Így hát egy napon, több évnyi szenvedés után,
Zeusz megölte őt.
Olyan erőszakosan támadt rá, akkora szenvedéllyel,
olyan hévvel, hogy elképesztő dolog történt.
Kronosz halálának pillanatában
Zeusz bekebelezte az apja lelkét.
A részévé vált.
Hatalmat adott neki, de ez a hatalom megrészegítette őt.
Még többet akart.
Évekbe telt, mire Zeusz rájött, hogyan csinálta.
De utána újra megtette.
És újra.
Meg újra.
Zeusz végül belefáradt a sok öldöklésbe,
és feltalálták a Keretet,
ami nem megújítja, hanem leszüreteli az emberi lelkeket…
és cseppfolyósítja őket.
Az egész folyamat futószalagként működik.
Az istenek azért isszák, hogy halhatatlanok maradjanak.
Így hát nem derülhet fény a hazugságra.
A mítoszokat fenn kell tartani.
A halandókat hitegetni kell.
Ez ad hatalmat Zeusznak.
A megtévesztés.
Elmegyek veled Minószhoz.
Mert muszáj sikerrel járnia, Poszeidón.
Minósz elnök!
A királynőd, Olümposzi Héra.
Nem is tudom szavakba önteni,
micsoda megtiszteltetés, asszonyom, hogy megjelent itt előttem.
Jól van, fogd be, Minósz! Állj le!
Hozhatok valamit önöknek?
Elég volt!
Miben állhatok szolgálatára?
A fiad, Glaukosz.
Meg kell ölnöd.
- De… - Bizony.
De hát ő a fiam.
Egy tömlöcben tartod.
Mert nem tudtam megölni. Nem tehetem.
Héra, könyörgöm!
Asszonyom, maga biztosan megérti.
Igazán, miért? Miért érteném meg?
Mert maga is szülő.
Vagy nem?
Megölöd őt.
És ha ellenkezel, amit nem fogsz,
vagy ha elbuksz, amiről szó sem lehet,
elragadom a másik gyerekedet,
és olyan szenvedést okozok neki, amit el sem tudsz képzelni.
Megértetted?
De hogyan végezzek vele? A jóslatom…
A védelmünk alatt állsz.
Apropó szülőség, ezt az egyik gyermekem készítette.
Menj, öltözz már fel végre!
Mi az?
- És ha nem válik be? - Működni fog.
Beszéltél a moirákkal. Minden újra a régi lesz.
És ha Zeusz engem is megkínoz?
- Nem hagyom neki. - Hogy állítod meg?
Nincs hatalmad felette.
A nyelvtelen őrző-védő szolgálatod nélkül meg sem dughatlak.
Félsz tőle.
Gyere velem!
Helló!
Ismerlek?
Nem.
Az ott víz?
Aha.
Valódi?
Te is kérsz?
Igen.
Igen, kérek.
Köszönöm!
Egy dolgot kötelességem elmondani. Az apró betűs részt.
Ha megiszod, nem mentheted meg a feleségedet.
Várjunk!
- Micsoda? - Vagy ezt választod, vagy azt.
De…
Hol van Rüdi?
Milyen messze van még?
Haldoklom.
Igen.
Kérlek!
Én nem foglak megállítani.
Idd csak meg!
Baszki!
Nem kéne itt meghalnod.
Tessék!
Rajta!
Mentsd magad!
Inkább meghalok, de megpróbálom megmenteni őt.
Gratulálok!
Megcsináltad.
Micsoda?
Őt választottad.
Nyomás, keresd meg!
A MEGVÁLTATLANOK KÖZPONTJA
RAJT - CÉL
Hát nem ügyes?
Elnézést!
Te ki vagy?
Bocsánat, csak…
Megváltatlan vagy?
Hol az egyenruhád?
Nem, nem vagyok halott. Én élek.
A feleségemet keresem.
A neve Eurüdiké.
Rüdi.
Te vagy Rüdi férje?
Ismered őt?
Elvinnél hozzá?
Igen, hogyne.
Menjünk a Léthéhez! Bármit is kell tennünk, összetartunk.
Oké?
Komolyan mondom, ha Pru az…
Rüdi!
Azt a kurva!
A picsába!
Csináld már!
Istenem!
Valaki öljön meg! Ekkora fost! Mi van?
Remek. Mit akarsz?
Egy élő halandó mászkál az Alvilágban.
Itt, Aszfodéloszban.
Ez rossz hír, Patricia.
Ennek nem lesz jó vége.
Beszéljek a nagybátyámmal?
Igen. Ez jó ötlet.
Beszéljünk vele!
Vigyáznál rá, kérlek? Csak ma este.
Vamos, Patricia!
- Kié ez a hajó? - Már mondtam, Pete bácsikámé.
Fasza kis hajó, Pete bácsi!
Vedd le a cipődet!
Bassza meg!
Húzz a picsába!
Szállj le rólam!
Ne érj hozzám!
- Halló? - Itt van a megjelölt férfi.
Tudom.
Prométheusz igazat mondott.
Eljött az idő, igaz?
Valaki végre visszamegy.
Úgy tűnik.
Igen.
Úgy tűnik.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka