Da!
PEȘTERA
Hei!
Cum se descurcă?
Știi, Orfeu și soțul tău?
Ești bine?
Du-te-n mă-ta!
Reușește. Omul tău reușește.
A trecut de Styx.
PEȘTERĂ - STYX - PUSTIU - INFERN
Îmi dai și mie?
Scuze.
E în regulă.
Am uitat că, după ce mori, nu ai aceeași nevoie de lucruri.
Aproape am ajuns?
Ești copil mic sau ce?
Îmi trebuie neapărat ceva de băut.
Bine.
Asta e.
Ce e?
Ultima încercare.
Pustiul.
Te las aici.
- Mă lași? - Scuze, puștiule.
Trebuie să faci asta singur.
Ce încercare e asta?
Nu știu.
Nimeni nu a ajuns așa de departe.
Deci merg mai departe?
- Pe aici? - Da.
Succes!
Stai! La naiba, mul…
Mulțumesc.
Îi sfidez. Îi sfidez pe zei.
- Nu pot să dorm. - Nici eu.
Nu mă pot gândi decât la acel loc, la ce a făcut Hades…
Pot să intru?
Da, sigur.
E mama ta?
Da.
Și eu m-am tot gândit la a mea.
A devenit Tăcută când aveam cinci ani.
Da, i-a fost tăiată limba, s-a dedicat Herei.
Mare onoare, nu? Să-i slujești pe zei.
N-am acceptat asta. Îi blestemam în fiecare seară.
Poate de asta am simțit atâta durere acolo.
E pentru cei care îi dezonorează pe zei.
Dacă era așa, atunci simțeam și eu.
I-am dezonorat pe zei.
Cum?
M-am schimbat.
Aș spune că am devenit eu însumi.
- Dar amazoanele nu au fost de acord. - Frumos și ușor.
La majorat, băieții trebuiau să părăsească complexul.
Dacă se întorceau, erau executați.
Prietenul meu cel mai bun fusese alungat.
Era singurul care știa ce simțeam.
Caenis!
Leos?
N-ar trebui să fii aici.
Vreau să vin acasă, Caenis.
Urăsc cum e afară.
Te omoară dacă te găsesc aici!
Acum ești bărbat. N-ai voie.
Când le spui despre tine?
Ai promis, Leos.
Ia asta!
Bate soarele.
Trebuie să pleci.
Aici!
Du-te!
Să nu spui nimănui!
Nu și dacă vrei să rămâi aici.
Leos!
Amândoi știați regulile.
Fără bărbați, Sofia.
Fără bărbați.
Caenis…
ești sânge din sângele meu.
Te cunosc.
Mă înțelegi?
Când erai mică, credeam că e doar o etapă.
Forma chiar nu se potrivește cu conținutul.
Nu-i așa?
- Cum adică? - Știi ce vreau să spun.
Trebuie să pleci.
Nu. Nu vreau să fac asta.
- Sunt amazoană. - Nu poți fi.
Dar sunt.
Am o prietenă în Creta, te va ajuta.
Apropo, numele tău masculin ar fi Caeneus.
Desigur, ai putea alege altceva.
Mă urăști?
Dimpotrivă.
Profeția mamei mele prezisese că voi fi băiat.
Când m-am născut, a fost ușurată.
Credea că fusese o greșeală.
Dar profețiile nu greșesc niciodată.
Și eu îi blestemam pe zei.
Încă îi blestem.
Oamenii își fac lucruri groaznice unii altora în numele Olimpului.
Dar nu cred că zeilor le pasă de noi.
Mama m-a iubit. Știu că m-a iubit.
Dar m-a trădat din cauza lor.
Naiba să-i ia de zei!
Vorbesc serios.
Îi urăsc.
Și eu la fel.
Îmi pare rău, eu…
Apă…
Am nevoie de apă.
Băga-mi-aș!
Nu.
Haide!
- Fără cravată. - Cu cravată.
Vrei să te ia în serios.
Îți garantez că procedezi bine spunându-i.
Sunt foarte multe suflete.
S-ar putea destrăma.
Totul s-ar putea destrăma, nu doar Infernul.
Olimpul, Pământul, totul s-ar putea duce de râpă.
Nimicul n-a fost niciodată menit să absoarbă atât.
De asta s-a defectat Cadrul.
De asta mergem la Zeus.
Cum s-a ajuns aici?
N-am mai fost acolo de mult. Am evitat, am ignorat.
Dar până azi.
Ne ocupăm de asta acum.
Dragule, ai puțină încredere în tine!
Nu ești vreun copil de mingi.
Ești fratele lui.
Ești zeul morții.
Pe cine altcineva să asculte?
Îți bei apa din Meandru? Te rog!
Chiar ești nepoliticos.
Așa.
Ce mai faci? Cum sunt etapele?
Gata cu etapele.
Nu oamenii sunt problema.
Trebuie să ajung la sursă.
Trebuie să distrug Moirele.
Distrug Moirele, îmi distrug profeția.
De ce…
Asta ar însemna că ai distruge…
Ai putea distruge întreaga lume.
Te-ai putea distruge.
Știu.
Treaba e că profeția nu a prezis că vei deveni nemuritor,
nu a prezis că vei deveni conducătorul suprem
și creatorul Olimpului,
asta pentru că ai depășit limitele.
Profeția nu mai înseamnă nimic, doar tu insiști asupra ei.
Bine punctat!
Știi, există oameni pe Pământ
care nu-și respectă profețiile, nu ca tine.
Cum ar fi?
Președintele Minos din Creta.
- Trăiește în perpetuă sfidare. - Da.
Te referi la fiul lui? La Minotaur?
Da, și-a evitat soarta.
Nu, până scapă și-l omoară, apoi se adeverește.
Nu, doar a amânat-o.
Doar că…
Stai puțin, bună idee! Ăsta e răspunsul.
Dacă îl facem pe Minos să-și omoare fiul?
Să-și sfideze profeția! Fii atent!
Dacă un om obișnuit poate sfida ce îi e scris,
atunci da, aș putea uita ce mi-e scris mie.
E o idee bună.
Mai mult decât bună.
Caeneus?
Da?
Ce îți lipsește cel mai mult? Din a fi în viață.
Doamne! Totul.
Alege! Ce îți lipsește cel mai mult?
Mirosul acela când uzi plantele seara, când e cald.
Aveam un balcon mic în apartament și am cumpărat ghivece,
cu ierburi, cu flori.
Nu creștea nimic în complexul amazoanelor,
dar, în balconul meu, creșteau toate.
Dar ție?
Ce îți lipsește?
Acum?
- Nu prea multe. - Haide!
Nu, vorbesc serios.
Orfeu a simțit mereu destul cât pentru doi.
Nu m-am simțit așa când trăiam.
Deci, care a fost profeția ta?
Nu.
Haide! Nu sunt Prue.
Bine.
Apare o linie, ordinea se sfârșește,
familia piere, haosul domnește.
Nu e grozavă, nu? Cum spuneam, am întrecut măsura.
M-am schimbat, mi-am schimbat corpul, am schimbat ordinea,
mi-am distrus familia
și am creat haos.
Ce?
E la fel ca a mea.
Imposibil!
Cuvântul „profeție” e interzis. Copiii de mingi știu.
Cei pe care nu i-a împușcat.
- Unde e? - S-a dus la Prometeu.
Nu te-ai săturat de asta?
Nu putem scăpa de toate?
- Poate. - Aici erai!
Am o treabă pentru tine.
- Pentru mine? - Da!
- Zi-i lui Minos, din Creta… - Zeus!
Zeus!
Trebuie să vorbim.
Ce nai…
- Ce vor? - Habar n-am.
Persefona, zău așa, nici măcar o pată de culoare?
- Trebuie să vorbim. - Prost moment.
- Avem multă treabă. - Acum, Zeus!
Nu te ambala!
Vă afectează pe toți, ar trebui să știți.
- Da, ar trebui. - Da.
- Bine. - Putem intra?
E foarte luminos.
Nu.
Spune-mi!
Ce înseamnă asta? Dacă avem aceeași profeție?
Cine e „familia”?
Am cunoscut o femeie în ultima zi pe Pământ.
Cred că știa că aveam să mor.
A venit ziua.
Cred că și mama știa. De asta mi-a scris profeția.
Cred că profețiile noastre au legătură cu locul ăla.
Nimeni nu a spus nimic despre un alt loc din Infern.
Niciodată. La școală sau la templu.
Da, doar despre Reînnoire.
Darul lui Hades. A construit Cadrul pentru Reînnoire.
Fir-ar!
Minciuni!
Darul lui Hades pentru noi e Cadrul.
Oamenii își dedică viața zeilor pentru a se Reînnoi,
pentru o viață mai bună data viitoare.
Dacă nu există o dată viitoare?
Dacă toți cei care trec prin Cadru ajung acolo?
Ne fură sufletele!
Cred că e o minciună.
Nu există Reînnoire?
Și familia care ar putea pieri…
E cea a zeilor.
Corect!
- Unde e tipul ăla? - Zeus, a venit.
- Ce? - Pe partea asta.
Nu te furișa așa! Bine, repede! Ajunge!
Valea!
- Mersi! Serviți-vă! - Nu, mersi.
Fără apă din Meandru?
Nu. Azi, doar suc.
Deci, da, te rog, Hades!
Zeus…
te iubesc.
Bine.
Urmează să-ți spun ceva pentru că vreau să te protejez.
- Înțelegi? - Ești în vreun program cu 12 pași…
Taci! Lasă-l să vorbească!
Cred că ai dreptate.
Cred că profeția e adevărată și o faci să devină realitate.
Hades, ce tot spui?
A trebuit să cobor în Nimic ieri.
- De ce? - Scăpase un suflet.
Cadrul nu funcționase, iar el era… Era neterminat.
- A făcut o extracție manuală. - Da.
- Ca pe vremuri. - S-a mai întâmplat?
Niciodată, dar vor mai fi, căci e un semn
că Infernul nu face față presiunii pe care o pui tu.
N-ar fi nicio presiune dacă ți-ai face treaba.
Dar nu mă asculți, asculți de…
Zeus, te rog! Revino-ți!
Așa a fost de când eram copii!
Refuzi să asculți, să accepți sfaturi
și, când totul se duce de râpă, vrei să dai vina pe cineva.
Nu-s eu țap ispășitor de data asta, da?
Mi-ai spus să fac Cadrul.
Zeus, trec prea multe suflete prin el.
Și cred că asta destabilizează totul.
Ce crezi că va fi pe termen lung?
Ce?
Îți arăt eu. Uite!
Îi stoarcem de orice esență.
Stoarcem toată esența din ei, nu?
- Doamne! Vrea să-i iasă o metaforă? - Stoarcem și stoarcem…
Dar nu se mai întoarce nimic pe Pământ!
Astea nu au timp sau loc să se dezintegreze,
asta se strică până la urmă și ce facem când rămânem fără ele?
Nu se poate să rămânem fără ele. Nu rămânem fără suflete.
De unde știi?
Pentru că eu sunt regele zeilor, Hades.
Datorită mie sunteți aici.
Zeus, trebuie s-o luăm de la capăt.
Trebuie să ne întoarcem la metoda veche, cu un nivel standard al Reînnoirii,
pentru siguranța noastră și pentru a ne proteja pe toți.
Nici vorbă.
De ce ți-e frică?
Ești paranoic, ca tata.
Hades, uită-te la tine, transpiri.
Ești îmbujorat, ți-e cald?
Da, e cald.
Fă o baie!
- Du-te în piscină! - Nu, sunt bine, mersi.
N-a fost o sugestie. Fă o baie!
Nu, nu face asta…
Ce ai spus? Ce a spus?
E în regulă. Înot.
- E bine. - Urăști înotul.
Urăști înotul. Nu e nevoie să faci asta.
Da.
- Convinge-l! - Zeus!
Așa.
- Te simți bine? - E în regulă, mersi.
Mami e de acord, nu?
Nu mă tem de tine, Zeus.
- Ar trebui. - Dar nu mă tem.
Chiar dacă pare că încerci să te porți exact ca tatăl nostru.
Ce naiba… Ce…
Uită-te la tine!
Ai reușit. L-ai distrus pe tata.
Doar să nu devii ca el!
- Ascultă ce-ți spun! - Minunat.
Și ce anume, mai exact?
Există forțe mai mari decât noi.
Chiar dacă nu-ți place, știi că există.
Cred că profeția e un avertisment.
Nu e prea târziu.
Trebuie să resetezi Cadrul, Zeus.
Nu trebuiau să treacă toate sufletele!
Dacă nu faci asta pentru a apăra familia, atunci o voi face eu.
Te rog!
- Încerc doar să ajut. - Ba nu!
Încerci să mă distrugi. Vrei să conduci în locul meu.
- Ce? - Da!
- Ești un șobolan ambițios. - Zeus.
- Asta ești. - Zeus!
Nu ți-a plăcut să te ocupi de morți, simți că meriți mai mult,
dar tu ești mezinul, Hades.
Ești unde ți-e locul, în întuneric!
- Dacă nu există Reînnoire, trebuie probe. - Mergem înapoi.
- Nici vorbă… - Ba da.
Mergem înapoi și…
Bună, Prue!
- Caeneus! - E totul bine? Cât e ceasul?
Începe programul, mai bine te-ai grăbi.
Voiam doar să vorbesc cu tine despre faza de aseară.
Nu trebuia să insist cu profeția.
E în regulă.
Nu vreau să ne afecteze prietenia.
Serios, Prue, e în regulă.
N-ai pierdut multe după ce ai plecat.
Adrian a plâns puțin.
Unde ai plecat?
Am venit aici.
Riddy!
Bună, Prue!
Ai fost aici azi-noapte?
Parcă erai măritată.
Sunt moartă.
Mă duc la muncă.
Ești băiat de treabă, Caeneus.
Munca.
- Asta e. - Ce?
Mergem la râul Lethe și nu-i mai lăsăm pe oameni să treacă prin Cadru.
Băga-mi-aș!
Hades, trezește-te!
Nu mă lăsa cu vulturii ăștia! Trezește-te!
Uitați, respiră!
Respiră.
Sigur că respiră, nu l-am ucis.
Dar aș putea, Persefona!
Așa că asigură-te că nu mă mai bate la cap
cu asemenea prostii de-acum înainte!
Cadrul rămâne așa cum e, iar voi vă ocupați de Nimic.
Asta e treaba voastră!
Acum,
hai cu mine!
Îl voi distruge, Hera.
Jur că voi găsi o cale.
Ce mama naibii se întâmplă?
Era un dobitoc. Se purta ca un nemernic.
E fratele nostru, Zeus.
Și va fi bine.
- Ascultă, Minos… - Ce? Ce-i cu el?
- Să-și omoare fiul! - Ce?
De ce?
Fiindcă toți au senzația că nu sunt relaxat,
iar o profeție sfidată mă va ajuta să mă relaxez.
Bine.
- Sigur. - Da.
Urmărim totul în direct.
O să gătesc miel.
Somon pentru tine.
Dar nu ai voie să-l ajuți.
Trebuie s-o facă singur.
Așa va fi.
Da!
Deci sigur poate?
Cu ajutorul meu, își poate ucide primul născut, pe Minotaur?
Credeam că Zeus a spus că nu ai voie să-l ajuți.
Nici nu-mi amintesc profeția asta. Tu?
- Nu. - Clo?
Nu.
Scriem foarte multe.
Te ajută?
Vai, mulțumesc!
Mi-o amintesc. „Sfârșitul începe în patul conjugal,
primul vlăstar care răsuflă îți va fi fatal.”
A fost distractivă.
Sigur, fă-ți de cap!
Vreau să fie clar.
Minos își poate ucide fiul.
Poate.
Oamenii își pot sfida profețiile?
Ocazional.
Yassas!
Hades are dreptate, Zeus. Te porți ca Cronos.
Nu sunt ca tata.
Dar trăiește în tine.
Să nu ajungi exact cum ai jurat că nu vei fi, Zeus!
Cred că a venit momentul să vă spun adevărul
despre cum au fost creați zeii.
Zeus își ura tatăl. Toți îl urau.
Într-o zi, după ani de chinuri, Zeus l-a ucis.
L-a atacat cu atâta violență, cu atâta patimă,
cu atâta fervoare, că s-a întâmplat un lucru remarcabil.
În momentul morții lui Cronos,
Zeus a absorbit sufletul tatălui său.
A devenit parte din el.
I-a dat putere, iar puterea aceea era amețitoare.
A vrut mai multă.
A durat ani întregi să descopere cum făcuse asta.
Și atunci, a făcut-o din nou.
Și din nou.
Până la urmă, Zeus s-a săturat de atâtea crime,
așa că a fost inventat Cadrul.
Nu ca să reînnoiască suflete, ci ca să le recolteze…
să le transforme în lichid.
Tot procesul a fost industrializat, igienizat.
Zeii îl beau ca să rămână nemuritori.
Așa că minciuna trebuie păstrată…
miturile, menținute…
oamenii, distrași.
Pe asta se bazează Zeus.
Pe distragerea atenției.
Vin cu tine ca să-l văd pe Minos.
Pentru că trebuie să reușească, Poseidon.
Președinte Minos!
Regina ta, Hera din Olimpia.
Doamnă, nici nu știu cum să vă spun
ce onoare este pentru mine să mă aflu în prezența dv.
Da, mai taci, Minos! Ajunge!
Vă servesc cu ceva?
Ajunge!
Cu ce ocazie pe aici, doamnă?
Fiul tău, Glaucus.
Trebuie să-l omori.
- Dar… - Da.
Dar e fiul meu.
Îl ții în temniță.
Pentru că nu l-am putut omorî. Nu pot.
Hera, vă rog!
Doamnă, trebuie să înțelegeți.
Serios, de ce? De ce trebuie să înțeleg?
Pentru că sunteți mamă.
Nu-i așa?
Tu îl vei ucide.
Și, dacă refuzi, ceea ce nu vei face,
sau dacă dai greș, ceea ce nu poți,
îți voi lua fiica
și o voi face să sufere în moduri inimaginabile.
Acum înțelegi?
Dar cum să-l omor? Profeția mea.
Ai protecția noastră.
Apropo de copii, ăsta a fost făcut de unul de-ai mei.
Du-te și îmbracă-te!
Ce?
- Dacă nu merge? - Va merge.
Te-ai dus la Moire, totul va reveni la normal.
Dacă pățesc și eu ca Hades?
- Nu-l las. - Cum îl vei opri pe Zeus?
Nu-l poți controla.
Nici măcar nu mă lași să ți-o trag fără avangarda mută în jur.
Ți-e frică de el.
Vino cu mine!
Hei!
Salut!
Te cunosc?
Nu.
Aia e apă?
Da.
E reală?
Vrei?
Da.
Da, te rog!
Mulțumesc.
Trebuie să spun un singur lucru.
E o condiție.
Dacă bei asta, nu-ți vei putea recupera soția.
Stai!
- Ce? - Trebuie să alegi.
Dar…
Unde e?
Cât mai am de mers?
Sunt pe moarte.
Da.
Te rog!
Eu nu te opresc.
Bea!
Băga-mi-aș!
Nu vrei să mori aici.
Așa.
Hai!
Salvează-te!
Mai bine mor încercând s-o salvez.
Bravo!
Ai reușit!
Ce?
Ai ales-o pe ea.
Du-te după ea!
CENTRU PENTRU NEREZOLVAȚI
ÎNCEPUT - SFÂRȘIT
Nu s-a descurcat bine?
Scuză-mă!
Tu cine ești?
Îmi pare rău, eu doar…
Ești nerezolvat?
De ce nu porți uniformă?
Nu, nu sunt mort. Sunt în viață.
O caut pe soția mea.
O cheamă Euridice.
Riddy.
Ești soțul lui Riddy?
O cunoști?
Mă duci la ea?
Da! Sigur că da.
Să mergem la Lethe! Orice avem de făcut, vom face împreună.
Bine?
Dacă e Prue, jur pe ce am mai sfânt…
Riddy!
Măiculiță!
Băga-mi-aș!
Hai odată!
Doamne!
Omoară-mă, nemernicule! Ce?
Grozav. Ce vrei?
E un muritor viu în Infern. Aici, în Asfodel.
Nu-i bine, Patricia.
Nu-i bine deloc!
Să vorbesc cu unchiul meu?
Da. E o idee bună.
Așa facem.
Ai grijă de el, te rog? Doar pentru o noapte.
Vamos, Patricia!
- A cui e barca? - Ți-am spus, a unchiului Pete!
Frumoasă barcă, unchiule Pete!
Descalță-te!
Băga-mi-aș!
Dispari naibii!
Lasă-mă!
- Alo? - Bărbatul cu semnul e aici.
Știu.
Prometeu a spus adevărul.
Chiar se-ntâmplă, nu?
Iată, cineva se duce înapoi.
Se poate.
Da.
Se poate.
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă