Ja!
GROTTAN
Hej!
Hur går det för dem?
Du vet, Orfeus och din man?
Är du okej?
Dra åt helvete!
Han håller på att klara det. Din kompis.
Han har korsat Styx, för fan.
GROTTAN - STYX - ÖDEMARKEN - UNDERJORDEN
Får jag ta lite?
Tyvärr.
Det är lugnt.
Man behöver inte saker på samma sätt när man är död.
Är vi framme snart?
Är du fem år, eller?
Jag måste snart ha nåt att dricka.
Okej.
Här är det.
Vadå?
Det sista provet. Ödemarken.
Jag går nu.
-Va? -Ledsen, grabben.
Det här måste du klara själv.
-Vad består testet av? -Vet inte.
Ingen har nånsin kommit så här långt.
Ska jag bara fortsätta gå?
-Ditåt? -Ja.
Lycka till.
Vänta! Fan. Tack…
Tack.
Jag trotsar dem. Jag trotsar gudarna.
-Jag kan inte sova. -Inte jag heller.
Jag tänker bara på det där stället och det Hades gjorde…
Får jag komma in?
Visst.
-Är det din mamma? -Ja.
Jag har tänkt mycket på min.
Hon blev tacita när jag var fem.
Oj.
Skar ut sin tunga och gav sig till Hera.
En stor ära. Att tjäna gudarna.
Jag vägrade acceptera det. Jag förbannade dem varje kväll.
Den där smärtan kanske berodde på att jag vanhelgat gudarna.
Då borde jag också ha känt den.
Jag har också vanhelgat gudarna.
Hur då?
Jag förändrades.
Eller snarare blev jag mig själv.
-Men amazonerna såg det inte så. -Mjukt och fint.
När pojkar blir vuxna måste de ge sig av.
Om de återvänder avrättas de.
Min bästa vän hade nyss tvingats iväg.
Han var den enda som visste hur jag kände det.
Caenis!
Leos?
Du ska inte vara här.
Jag vill komma hem. Jag hatar det.
De dödar dig om de hittar dig.
Du är man nu. Du får inte vara här.
När ska du berätta för dem?
Du lovade, Leos.
Ta den här. Solen är stark.
Du måste ge dig av.
Hitåt!
Gå nu.
Berätta aldrig för nån.
Inte om du vill stanna här.
Leos!
Ni kände båda till reglerna.
Inga män, Sofie.
Inga män.
Caenis…
Du är mitt kött, mitt blod, mina ben.
Jag känner dig.
Förstår du?
När du var liten trodde jag att det var en fas.
Formen passar inte innehållet.
Eller hur?
-Vad menar du? -Det vet du.
-Du måste ge dig av. -Nej. Jag vill inte.
-Jag är en amazon. -Omöjligt.
Men det är jag.
Jag har en vän på Kreta. Hon hjälper dig.
Den manliga varianten av ditt namn är Caeneus.
Men du kan välja nåt annat.
Hatar du mig?
Tvärtom.
Mammas profetia förutspådde att jag skulle bli pojke.
När jag föddes blev hon lättad. Hon trodde att det hade skett ett misstag.
Det sker inga misstag i profetiorna.
Jag har också förbannat gudarna. Det gör jag än.
Människor gör hemska saker mot varandra i Olympens namn.
Men gudarna bryr sig inte det minsta om oss.
Mamma älskade mig. Det vet jag.
Men hon förrådde mig på grund av dem.
Ja, fan ta gudarna.
Jag menar det.
Jag hatar dem.
Samma här.
Förlåt, jag…
Vatten…
Måste ha vatten.
Fan!
Nej.
Kom igen.
-Ingen slips. -Jo.
Han måste ta dig på allvar.
Jag lovar. Det rätta är att berätta för honom.
De är så många, Persefone.
Det kan raseras.
Allt kan raseras, inte bara underjorden. Olympen, jorden, allt kan falla samman.
Tomheten är inte avsedd för så många. Det var därför Ramen hakade upp sig.
Det är därför vi ska gå till Zeus.
Hur kunde jag låta det ske?
Jag har blundat för det så länge.
Och det slutar nu.
Vi ska ta itu med det.
Min älskade, tro på dig själv.
Du är inte en av hans bollkallar.
Du är hans bror.
Du är dödsguden.
Vem ska han annars lyssna på?
Kan du dricka ditt jävla meandervatten? Du är rentav oförskämd.
Bra.
Hur mår du? Hur går det med faserna?
Inga fler faser.
Människorna är inte problemet.
Jag måste rikta in mig på källan.
Jag måste förgöra ödesgudinnorna.
Då förgörs min profetia.
Men varför…
Då skulle du förgöra…
Du riskerar att förgöra hela världen, även dig själv.
Jag vet.
Grejen med profetian är att den inte förutspådde att du skulle bli odödlig.
Den förutsåg inte att du skulle härska över allt och skapa Olympen.
Det är för att du har överskridit den.
Den saknar betydelse nu, men du envisas med att ge den det.
Intressant poäng.
Vet du att det finns människor som är mindre bundna av sina profetior?
Vilka då?
Som president Minos på Kreta.
-Han har trotsat sin profetia. -Ja.
Vänta. Menar du sonen? Minotauros?
Ja. Han undvek sitt öde.
Bara tills ungen rymmer och dödar honom. Han har bara fördröjt det. Det…
Vänta nu, där har vi det. Där har vi svaret.
Vi kan få Minos att döda sin son.
Trotsa profetian. Just det.
Om en vanlig dödlig kan trotsa det som är skrivet,
så kan jag glömma det som har skrivits om mig.
-Det är en bra idé. -Den är bättre än bra.
Caeneus?
Ja?
Vad saknar du mest? Med livet.
Allt.
Du måste välja. Vad saknar du mest?
Den där lukten när man vattnar växter på kvällen när det är varmt.
Jag hade en liten balkong och köpte en massa krukor.
Du vet, örter, blommor…
Inget växte i amazonernas läger, men där växte de.
Du, då? Vad saknar du mest?
Just nu?
-Inte mycket. -Kom igen.
Nej, jag menar det.
Det kändes alltid som om Orfeus räckte för oss båda.
Jag kände aldrig så här när jag levde.
Hur löd din profetia?
Nej.
Kom igen! Jag är inte Prue.
Okej, då.
En linje dras, ordningen nöts,
ätten faller och kaoset föds.
Inte så kul, va? Som jag sa gick jag över en dragen linje.
Jag förändrade min kropp, rubbade ordningen,
förstörde ätten och förde med mig kaos.
Vad är det?
Jag har samma.
Det är inte möjligt.
Ordet "profetia" är bannlyst. Jag har sagt till bollkallarna som överlevde.
-Var är han? -Han skulle träffa Prometheus.
Är du inte less på den här skiten?
Kan vi inte bara lämna allt?
-Kanske. -Där är du ju!
Jag har ett uppdrag åt dig.
-Mig? -Ja!
-Säg åt Minos att… -Zeus!
Zeus!
Vi måste prata.
Vad i…
-Vad vill de? -Ingen aning.
Skulle det göra ont med lite färg, Persefone?
Vi måste prata.
-Vi är mitt uppe i nåt, så… -Nu, Zeus!
Lugn och fin.
Det påverkar er alla, så hör på.
-Ja, så är det. -Okej.
-Kan vi gå in? -Ljuset är så skarpt.
Nej.
Berätta.
EN LINJE DRAS, ORDNINGEN NÖTS, ÄTTEN FALLER OCH KAOSET FÖDS
Vad betyder den nu?
Vad syftar "ätten" på om vi delar den?
Jag träffade en kvinna på min sista dag.
Hon verkade veta att jag skulle dö.
Dagen är här.
Det gjorde nog mamma också. Därför skrev hon ner min profetia.
Jag tror att profetian har nåt att göra med det där stället.
Ingen har nånsin sagt nåt om det. Aldrig. Varken i skolan eller i templet.
Det handlade bara om förnyelse.
Det är Hades gåva till oss. Han byggde Ramen.
Jäklar.
Lögn!
Ramen är Hades gåva till oss.
Människor ägnar sitt liv åt att tjäna gudarna
för att få ett bättre liv sen.
Det kanske inte finns nåt "sen".
Tänk om alla som går genom Ramen hamnar där nere?
De stjäl våra själar!
Allt är en lögn.
Finns det ingen förnyelse?
Och ätten som faller…
Det är gudarna.
Bingo.
-Var håller han hus? -Han är här.
-Va? -Den sidan.
Smyg dig inte på mig så där! Seså, skynda på. Det räcker!
Försvinn!
-Tack. Ta för er. -Nej, tack.
Inget meandervatten?
Nej. Idag blir det bara juice. Varsågod, Hades.
Zeus…
Jag älskar dig.
Okej.
Jag säger det här för att jag vill skydda dig. Förstår du det?
Deltar du i ett 12-stegsprogram?
-Tyst. Låt honom prata. -Jag tror att du har rätt.
Profetian är verklig, och du förverkligar den.
-Men allvarligt, Hades… -Jag tvingades gå ner till Tomheten igår.
-Varför det? -En själ hade rymt.
Ramen fungerade inte, och han var… ofärdig.
-Han gjorde en manuell extraktion. -Ja.
-Som förr. -Har det hänt förut?
Nej, men det lär hända igen, för underjorden klarar inte trycket.
Det beror på att du inte gör ditt jobb. Du lyssnar inte på mig, utan på…
Zeus, snälla! Skärp dig!
Det har varit så här sen vi var barn! Du vägrar lyssna eller ta hjälp av nån,
och när det går åt skogen lägger du skulden på nån annan.
Jag tänker inte ta på mig den. Förstår du?
Du sa åt mig att bygga Ramen.
Det är för många själar som ska passera genom den.
Det gör hela systemet instabilt. Vad tror du händer på lång sikt?
Jag ska visa dig. Titta.
Vi får all juice.
Ja. All jävla juice, okej?
-Är det där en metafor? -Vi tar och tar…
Och inget återvänder till jorden längre!
De här hinner inte lösas upp och till slut går den här sönder.
Vad gör vi när de här tar slut?
Det är inte möjligt. Själarna tar aldrig slut.
Hur vet du det?
Jag är gudarnas konung, för fan. Ni är här tack vare mig.
Zeus, vi måste börja om.
Vi måste backa ett steg och sätta en grundnivå för förnyelse
för allas bevarande och säkerhet.
Absolut inte.
Vad är du så rädd för?
Du är paranoid, precis som pappa.
Hades, se på dig. Du svettas.
Du är röd. Är du varm?
Ja.
Ta ett dopp.
-Hoppa i poolen. -Det är bra, tack.
Det var inget förslag. Hoppa i.
Nej, gör inte det.
Vad sa du? Vad sa hon?
Det är lugnt. Jag simmar.
-Det går bra. -Du hatar det.
Du hatar att simma. Du behöver inte göra det.
Bra.
-Övertala honom. -Zeus…
Så där, ja.
-Känns det bra? -Det är okej.
Titta. Mamma gillar det.
Jag är inte rädd för dig.
Det borde du vara.
Det är jag inte, trots att du beter dig precis som vår pappa.
Vad fan ska…
Se på dig nu.
Du tillintetgjorde pappa. Bli inte som han.
-Lyssna på mig. -Visst, och vad är det du säger?
Det finns krafter som är större än vi. Du kanske inte gillar det, men de finns.
Profetian är en varning. Det är inte för sent.
Du måste återställa Ramen.
Den är inte avsedd för alla själar!
Om du inte gör det för att skydda familjen, så gör jag det.
Snälla.
-Jag försöker bara hjälpa till. -Nej!
Du vill förgöra mig och härska i mitt ställe!
-Va? -Ja!
-Du är en slug liten filur. -Zeus.
-Eller hur? -Zeus.
Du har alltid tyckt att du förtjänar mer än döden,
men du är minstingen, Hades.
Du är där du hör hemma, nere i mörkret!
-Om allt är lögn måste vi bevisa det. -Vi måste gå tillbaka.
-Nej, det… -Jo. Vi går tillbaka och…
Prue. Hej.
-Caeneus. -Är allt bra? Vad är klockan?
Det är dags att jobba, så sätt fart.
Jag ville prata om det där igår.
-Jag borde inte ha tjatat om profetian. -Det gör inget.
Jag vill inte att det påverkar vår vänskap.
Det gör inget, jag lovar.
Du missade inte mycket.
Adrian grät lite.
-Vart tog du vägen? -Hit.
Riddy.
Hej, Prue.
Har du sovit här?
Jag trodde du var gift.
Jag är död.
Jag måste till jobbet.
Du är en fin pojke, Caeneus.
Jobbet.
-Där har vi det. -Vadå?
Vi åker till floden Lethe och hindrar folk att gå genom Ramen.
Fan.
Fan!
Hades, vakna.
Lämna mig inte med de hyenorna! Vakna!
Titta, han andas!
Han andas.
Självklart. Jag dödade honom inte. Men jag kan göra det.
Så se för fan till att han aldrig gör nåt sånt igen!
Vi behåller Ramen som den är och ni tar hand om Tomheten.
Det är ert jobb!
Då så.
Följ med mig.
Jag ska krossa honom, Hera.
Jag ska hitta ett sätt.
Vad fan är det som händer?
Han betedde sig som ett as. En skitstövel.
-Han är vår bror. -Han klarar sig.
-Hör på. Minos… -Var är det med honom?
-Säg åt honom att döda sin son. -Va? Varför det?
Alla tycker att jag behöver slappna av.
Att se en profetia trotsas skulle göra mig avslappnad.
-Okej. Visst. -Ja.
Vi kan se på när det händer.
Jag kan laga lamm.
Lax till dig.
Men du får inte hjälpa honom.
Han måste göra det ensam.
Det ska han.
Ja!
Är det säkert att han kan det?
Kan han med min hjälp döda sin förstfödda? Minotauros?
Zeus sa ju att du inte fick hjälpa till.
Jag minns inte ens profetian. Gör du det?
-Nej. -Klotho?
Nej.
Vi skriver ju så många.
Hjälper den här?
Nämen, tack.
Den här minns jag.
"Slutet börjar med äktenskaplig börd. Det första barnet som andas blir din död."
Den var rolig.
Men visst, kör på.
Så för att vara tydlig kan Minos döda sin son.
Ja.
Kan människor trotsa sina profetior?
Emellanåt.
Yassas!
Hades har rätt. Du beter dig som Kronos.
Jag är inte som pappa.
Men han lever i dig.
Bli inte den du svor att inte bli.
Det har nog blivit dags att berätta sanningen
om hur gudarna skapades.
Zeus hatade sin pappa. Det gjorde alla.
En dag, efter åratal av gissel, dödade Zeus honom.
Han attackerade honom så våldsamt och frenetiskt
att en märklig sak inträffade.
När Kronos dog absorberade Zeus sin pappas själ.
Den blev en del av honom.
Den gav honom makt, och den makten var berusande.
Han ville ha mer.
Det tog åratal för Zeus att förstå hur det hade gått till.
Men sen gjorde han det igen.
Och igen.
Så småningom tröttnade Zeus på dödandet
och då uppfanns Ramen.
Inte för att förnya själar, utan för att skörda dem…
…i flytande form.
Hela processen industrialiserades och sanerades.
Gudarna dricker det för att förbli odödliga.
Lögnen måste alltså bevaras.
Myterna måste upprätthållas…
…och människorna avledas.
Det är vad Zeus förlitar sig på.
Avledning.
Jag följer med dig till Minos.
Han måste lyckas, Poseidon.
President Minos.
Din drottning, Hera av Olympen.
Jag kan knappt uttrycka
vilken ära det är att ha er här.
Håll käften nu. Det räcker.
-Kan jag erbjuda nåt? -Det räcker!
Vad föranleder mig den äran?
Din son Glaucus.
Du måste döda honom.
-Men… -Ja.
Men han är min son.
-Han bor i en fängelsehåla. -För att jag inte kunde döda honom.
Hera, snälla. Du måste förstå.
Varför måste jag göra det?
Du är själv mamma.
Eller hur?
Du ska döda honom.
Om du vägrar, vilket du inte ska göra,
eller misslyckas, vilket du inte får göra,
tar jag ditt andra barn
och låter henne lida på sätt du inte ens kan föreställa dig.
Förstår du?
Men hur ska jag döda honom? Min profetia.
Du har vårt beskydd.
På tal om barn. Den här gjordes av ett av mina.
Gå och klä på dig.
Vad är det?
-Tänk om det inte funkar. -Det gör det.
Du träffade ödesgudinnorna. Allt blir som vanligt.
Zeus kanske gör mig också illa.
-Det tillåter jag inte. -Du kan inte tygla honom.
Jag får inte ens knulla med dig utan din tunglösa kohort.
Du är rädd för honom.
Följ med mig.
Hallå!
Hej.
Känner jag dig?
Nej.
Är det vatten?
Ja.
Är det på riktigt?
Vill du ha?
Ja.
Ja, tack.
Tack.
Jag måste bara säga en sak först.
Det finstilta. Om du dricker det, kan du inte få tillbaka din fru.
Vänta.
-Va? -Det är antingen eller.
Men…
Var är hon?
Hur långt är det kvar?
Jag dör.
Ja.
Snälla!
Jag hindrar dig inte.
Drick det.
Helvete.
Du vill inte dö här.
Varsågod.
Drick. Rädda dig själv.
Jag dör hellre när jag försöker rädda henne.
Bra där!
Du klarade det!
Va?
Du valde henne.
Gå och hämta henne.
DE OLÖSTAS CENTER
START - MÅL
Det gjorde han väl bra?
Ursäkta mig.
Ursäkta mig!
Vem är du?
Förlåt, jag var bara…
Är du olöst?
Var är dina arbetskläder?
Nej, jag är inte död. Jag lever.
Jag letar efter min fru.
Hon heter Eurydike.
Riddy.
Är du Riddys man?
Känner ni henne?
Kan ni ta mig till henne?
Ja! Självklart.
Vi åker till Lethe. Vi gör det som krävs tillsammans.
Okej?
Om det är Prue igen, så…
Riddy.
Herrejävlar.
Fan. Gör det bara!
Herregud…
Jag vill dö. Jävla skithög. Vad är det?
Toppen. Vad vill du?
En levande dödlig är i underjorden, här i Afodill.
Det är inte bra, Patricia.
Det är inte alls bra!
Ska jag prata med min farbror?
Ja. Det är en bra idé.
Det gör vi.
Kan du passa honom? Bara en natt.
Vamos, Patricia.
-Vems båt är det? -Min farbror Petes.
Fin båt, farbror Pete.
Ta av dig skorna!
Fan!
Dra åt helvete!
Låt bli!
Låt bli mig!
-Hallå? -Mannen med märket är här.
Jag vet.
Prometheus talade sanning.
Det är nu det händer.
Nån kommer att återvända.
Kanske det. Ja.
Kanske det.
Undertexter: Love Waurio