EN LINJE DRAS, ORDNINGEN NÖTS,
ÄTTEN FALLER OCH KAOSET FÖDS
Gudar blöder inte, Zeus.
Såja. Ingen fara.
Var är jag?
Du är hemma, älskling.
Minos.
Minos är död, eller hur? Han kom till korta.
-Profetian slog in. -Ja, men det är ingen fara.
Jag blödde. Jag var dödlig igen.
Kaoset föds.
-Vad? -Profetian.
-Den slog in. -Det var bara en dröm.
Det var ingen dröm.
Det var en vision.
Jag måste stoppa dem innan det är för sent.
Jag måste träffa ödesgudinnorna.
Okej. Gör det du.
Var det ingen som såg att han gick? Ingen av er?
-Allvarligt? -Nej.
Ut.
Ut med er, allihop. Ut!
Ja?
Hur mår Hades?
Han sover.
Du måste väcka honom och komma hit med honom.
Ursäkta?
Tror du att vi tänker återvända till Olympen?
Jag beklagar verkligen det som hände.
Det var förskräckligt.
Men jag behöver er båda här.
Vi måste gå samman och tänka på ätten.
Jag är inte en del av den.
Det är alltid bättre att komma frivilligt. Ni vill inte bli hämtade.
Det blir ingen mat, så ta med en macka.
Sir.
Får jag stiga på?
Jag har tagit för mycket från människorna, Medusa.
Jag har en plan för underjorden.
Jag ska förbättra och återställa saker.
Hjälp Persefone medan jag är borta.
Stället ska bli som förr, till och med bättre än så.
Farväl.
Vad ska du göra?
Trotsa min bror.
Vi har väntat på dig.
Nej, han ska väl inte…
Vill du ha en öl?
Det är alltså dags för dig att förgöra oss.
-Stämmer det? -Hur visste du det?
Vi är överallt. Vi är utanför dig och tittar in.
Vi är inuti dig och tittar ut.
Vi är du, samtidigt som vi inte har nåt med dig att göra.
-Ni ljög för Poseidon. -Nej!
Vi sa att Minos kunde döda sin son. Det gjorde han.
Är det vårt fel att alla missförstod profetian?
För att din profetia ska slå in måste du själv ge den liv.
Om du beslutar att den inte existerar, så gör den inte det.
Men den existerar ju.
Möjligheten existerar,
men utan din tro kan den inte slå in.
Du låter som Prometheus.
Du vill förgöra oss, för om du gör det
tror du att alla profetior, även din, kommer att förgöras.
Var inte rädd.
-Jag är inte rädd. -Jo, det är du.
Vad skulle jag vara rädd för?
Kanske de som motarbetar dig.
Var är han?
Han kommer snart.
-Hur mår han? -Inte bra, därav mötet.
Sätt dig.
-Kommer Hades? -Ja.
Han är lite långsam, förstår ni.
Han skickade mig i förväg.
Varför är han långsam?
-Din pappa lät blixten slå ner i honom. -Va?
Återigen: därav mötet.
Han ger sig på er också så småningom.
Tog du verkligen med en macka?
-Vad är det i den? -Brie.
-Tog du bara med en? -Ja.
Jag har en fråga medan vi väntar. Varför en hel historia?
-Ursäkta? -Vad bryr du dig om mig och Hades?
Varför hitta på allt det där och få in det i människornas böcker?
Alla på jorden läser om underjorden och tror att jag är där mot min vilja.
De tycker synd om mig.
De tror att jag blev kidnappad och våldtagen.
Och granatäpplet…
Jag äter inte granatäpple. Jag är allergisk.
De tror att jag inte älskar Hades.
Vänta. Är det inte sant?
Älskar du min farbror?
Ja.
Så alla är kära förutom jag.
Vem mer är kär?
Ingen. Men jag vill vara det.
Vi vet vad du ska göra. Var vill du ha oss?
Vad sägs om här, mitt i rummet?
Tråkigt.
-På scenen, då? -Det känns lite förutsägbart.
I biljardrummet, då.
Det gillar jag.
Det här känns lite snöpligt.
Det känns lite snöpligt att ni vet allt och är medgörliga…
Visst, men det är vår grej att veta.
-Det är förutbestämt. -Oss överrumplar man inte.
-Var det här meningen? -Ja, om du vill det.
Det är det rätta.
-Är det det rätta? -Ska vi ta och köra igång?
Kom.
Ja.
Inta era platser.
Eld var det du ville ha, eller hur?
-Ja. -Jag kollar bara.
Har du eld?
-Det var ett nöje. -Emellanåt. Lycka till.
Ja, lycka till med allt.
Fokusera.
Ja!
Hej då.
Vänta lite. Var fick du tag i klockan?
Visst, ja. Förlåt.
Vad fick du tag i den?
-Han är lite busig, eller hur? -Vem då?
Din son.
Herrejävlar.
EN LINJE DRAS, ORDNINGEN NÖTS, ÄTTEN FALLER OCH KAOSET FÖDS.
Kan nån av er väcka mig om fem?
Det är fan inte sant.
Hur länge har du känt till Ramen?
Och Tomheten?
Vi förgör människor.
-Vi måste berätta det. Och stoppa det. -Absolut inte.
Du har inte hela bilden klar för dig, Caeneus.
Och det ska du inte ha heller.
Riddy var den viktiga.
Jag ska förflytta dig. Du behöver inte tänka på Ramen mer.
Du kan återgå till din hund och hamnen.
Nej! Absolut inte.
Det finns en större plan, Caeneus.
Ett större syfte.
Så håll dig lugn och gör inget överilat.
Lycka till!
Tack.
JORDEN
Ska vi gå?
Du måste berätta vad vi såg, vad Hades gjorde, vad vi tror om gudarna!
Ja.
Du först.
Du gillar honom, va?
-Vem då? -Caenus. Babyansiktet.
Caeneus.
-Du gillar honom. Jag känner dig. -Nej, jag gillar honom inte. Jag…
-Jag… -Va?
Förlåt.
Jag kom ner till underjorden, Riddy. Jag klarade alla prov.
Jag har gjort nåt som ingen människa har klarat förut.
Ja, jag tog ditt mynt…
…men jag räddade ditt liv.
Jag fick gudar att heja på oss, och så har du blivit kär i nån annan.
Det var som fan.
Dra åt helvete.
Va?
Dra åt helvete.
Du såg till att jag fastnade här. Vad vill du ha? En medalj?
-Vill du ha min tacksamhet nu? -Jag…
Undrade du nånsin varför jag dog där jag dog?
Varför jag inte var på konserten?
Jag ville träffa mamma.
För att ta farväl. Jag tänkte lämna Kreta.
Jag tänkte lämna dig, Orfeus.
Va?
Det var inte kärlek längre. Du behövde mig bara.
Klart att det var kärlek.
Jag hade bara inte hittat orden.
Och när jag äntligen tog mod till mig att göra det rätta, dog jag.
"Det rätta"?
Så det rätta var att lämna mig?
Säg att du inte visste att nåt var fel.
Innerst inne.
Säg det.
Jag är en dålig människa.
-Nej, det är du inte. -Jo.
-Nej. -Jo, det är jag. Jag tog ditt jävla mynt!
Börja om.
Vi kan båda börja om.
Ta mig till jorden.
Vill du inte stanna här?
Med honom?
Det kan jag inte.
Varför inte?
Jag måste tillbaka.
Kom nu.
-Välsignad förnyelse. Fortsätt framåt. -Välsignad förnyelse.
-Fortsätt framåt! -Prue! Adrian!
-Tack. Glad förnyelse. -Jag behöver er hjälp.
-Är du i knipa? -Va?
Nej, men vi kan inte låta folk gå genom Ramen.
-Varför inte? -Lyssna på mig.
-Jag gick in i… -Kan du hålla käften?
Caeneus!
Förlåt. Jag…
Jag beklagar min sons uppförande.
Hej.
Hur dog du?
Jag sköt mig själv.
Va? Varför det?
Jag ville göra det när de begravde dig utan mynt.
-Men jag fick vänta. -Du förrådde mig.
Nej, Caeneus. Inte alls.
Du ledde dem till mig.
Ja, för att du måste uppfylla din profetia.
Jag väntade i tio år.
Och nu är dagen här.
-Va? -Jag ska ta dig genom Ramen.
Nej, mamma. Du får inte gå genom Ramen.
Den är inte det du tror.
Gudarna ljög för oss.
Ingen återvänder till jorden.
Stanna här hos mig.
Här kan vi hjälpa folk, du och jag.
Stanna här.
Mamma! Nej!
Stanna!
Idag, Caeneus!
Mamma! Nej!
-Det måste bli idag. -Nej!
Mamma!
Stanna!
-Prue. -Ja?
-Titta. -Vad är det?
Snälla!
Förstår du nu?
Nej!
-Vad fan är det som händer? -Vänta!
Caeneus.
-Vänta! -Caeneus kan simma i vattnet.
Stanna!
Ramen är en lögn!
Nej, det är den inte.
Upp ur floden, Caeneus!
Kom tillbaka hit!
Caeneus! Kom tillbaka!
Va?
Nej.
Ödesgudinnorna sa att han skulle skyddas. Det skulle ske när han passerade Ramen.
Profetian. "Ätten faller."
De sa att jag skulle bli fri.
Fan.
Zeus.
-Kom och sätt dig. -Va?
Du har samlat familjen.
-Ja, det har jag. -Varför det?
Jag är orolig för dig. Vi är alla oroliga och vill att du slutar.
-Slutar? Med vadå? -Ja.
Du kommer att förstöra allt vi har byggt upp.
Du måste sluta!
-Ta en paus. -Sätt dig.
-Du… -Hera!
Sätt dig, för fan.
Parkera röven.
Utmärkt.
Jag blev informerad om det här mötet.
Det var allt.
-Vad är det? -Det här?
Det här är flaskor med
meandervatten.
Jag har en till er alla.
Ja, inte till dig, då.
-Vad ska det här betyda? -Varför är min halvfull?
Under alltför lång tid har ni tagit vatten från meandern
utan att komma ihåg, utan tacksamhet.
Det förändras här och nu. Jag inför ransoner.
Ni ska vara tacksamma.
Och ni ska vara lydiga, allihop.
Få tyst på djuret.
-Zeus… -Jag har förgjort ödesgudinnorna.
Vad sa du?
-Är du från vettet? -Zeus!
Ödesgudinnorna är döda. Det blir inga fler profetior.
En värld utan öden, helt utan ordning?
-Det är ju… -Jag är ordningen!
Jag skapade den.
Jag gjorde en kaosartad värld begriplig.
Jag gav det jävla stället stabilitet, regler, lagar och sammanhang.
Ni gör klokt i att komma ihåg det.
Öden behövs inte.
Inte nu längre. Däremot behövs lojalitet.
Och det ser jag inte här.
Olympen ska rätta sig i ledet,
en gång för alla.
Du undrar varför din flaska är halvfull.
Säg mig, Dionysos. Varför hade Lachesis, eller Lachy,
ödesgudinnan, du vet… Varför hade hon den här på handleden
när hon tillintetgjordes av lågorna?
Är du en förrädare?
Motarbetar du mig?
Nej.
-Zeus… -Det var för kärlek.
Hon fick din klocka för att en dödlig skulle få tillbaka sin fru från de döda.
Han blev inte utvald, men han älskade sin fru.
-Jag har aldrig sett nåt liknande. -Okej.
Först ville jag kanske bevisa nåt,
för att imponera på dig, bli befordrad eller göra dig sur, men…
…ju mer jag såg av honom och hans kärlek,
desto mer ville jag att han skulle få tillbaka henne.
För vi ljuger för dem, för människorna.
De dör och går in i Tomheten. Det är allt.
Jag ville ge dem en andra chans innan det hände. Bara några år till.
Så jag gav dem klockan.
Förlåt.
Känner du till den dödliga, Persefone?
Ja.
Och?
Han misslyckades.
Han är död.
Bra.
Det känns konstigt.
För en gångs skull vill jag berömma dig.
Vi tar inte tillbaka de döda, Dionysos.
Vi gör det bara inte. Och kärleken…
Människornas kärlek, den där klängiga,
sliskiga, osofistikerade känslan som de upplever…
Den är inget att beundra.
Vet du varför?
Gör du det?
Det är svaghet.
Nej!
Du tror säkert att du älskade katten. Det gjorde du inte.
Du är en gud. Vi är gudar. Vi blöder inte.
Vi dör inte. Och vi älskar ingenting
som är mindre värt än vi själva.
Vad är det?
Det där är nog bina.
Jag satte eld på dina bin.
Du får inte göra slavar av mina barns mammor.
Så du dödade dem istället?
Det kommer fler.
Du kan inte styra mig längre.
Hera.
Följ med mig.
Ursäkta?
Följ med mig nu.
Jag älskar henne.
Jag älskar dig.
Du skulle bara våga.
Jag är din drottning.
Okej, det här är ju…
Det är nog dags för dig, Poseidon,
att ta tjänstledigt ett tag.
Du kan komma tillbaka och…
…be om mer när du har lugnat ner dig.
Eftersom du inte längre går att lita på ser planen ut så här.
Jag tar över din stad.
Alla städer, från och med nu, även De dödas stad.
Du…
…kan växa upp.
Du…
…kan hälsa din man att han får sin flaska
när han kommer och hämtar den.
Och du…
Du stannar här.
Vad gör du här?
Är det…
Är "bra jobbat" för mycket begärt?
Vill du att jag ska säga det? Vad bryr du dig om vad jag tycker?
Jag trotsade min profetia.
Och du är min bästa vän.
Jaså? Vem behandlar sin bästa vän så här?
Det är ditt eget fel. Du förrådde mig.
Nej! Det är det tragiska! Jag kunde inte göra det!
Det är enda skälet till att du fortfarande har makten!
Min svaghet, inte din styrka.
Vart tog han vägen?
Det var inte jag. Vem gjorde det?
Jag är ledsen för din mamma.
Och din kattunge.
Vad det nu är värt så är det du känner för djuret inte svaghet.
Tvärtom.
De förstår det bara inte.
Du har inget att hämta här.
Den bästa delen av dig kanske är mänsklig.
Mamma!
Hämta mamma!
Daidalos är i labyrinten. Hämta honom!
Ari.
Ari, vad är det?
Ari!
Titta på honom!
Det är Minotauros.
Nej, det är Glaucus.
Va?
Han dog inte när han var liten.
Pappa gjorde det för att blidka gudarna.
Jag försökte rädda honom.
Jag försökte verkligen.
Glaucus.
Jag dödade honom.
Jag dödade pappa.
Bra.
Är det här på riktigt?
Var det här du gick in?
Ja. Här var det.
Men det stod en byggnad här.
Är det din bil?
Fan, det är det ju.
Jävlar.
Jag har nycklarna.
Vill du…
Vill du ha skjuts?
Vill du åka hem?
Orfeus…
Se på mig.
Snälla, se på mig.
Jag vill inte.
-Varför inte? -För du tänker inte följa med, va?
Nej.
Det är lugnt.
Snälla, se på mig.
Förlåt.
Du gav mig mitt liv tillbaka.
Tack.
Kom.
Hej då.
Okej.
Jag vill förändra Kreta.
Det kan du göra.
Du är dess regent nu.
Du är utvald av gudarna.
Jag tänker inte regera för dem.
Du?
-Vem är du? -Jag heter Cassandra.
Jag är profet.
Det är du också nu.
Du måste gå till Ari och befria de levande.
Caeneus gör samma sak med de döda.
En linje dras.
Nej. Mamma…
Mamma?
Mamma.
DAGEN ÄR HÄR
Kaos.
Nej, mamma, det är Caeneus.
Kaos.
Hallå?
Hallå? Zeus?
-Hallå där. -Hej.
Ödet kan inte tillintetgöras, Prometheus. Det borde du veta.
Du behövde bara lita på det.
Och vänta, så klart.
Ja.
Vad i helsike?
Prometheus?
Prometheus!
Njut av din frihet, Prometheus.
Vad du gör med den är din sak.
Dionysos?
Hera?
Var är alla?
Här inne.
Vad gör du? Jag har inte kallat dig hit.
Du hade rätt.
Det var ingen dröm, utan en vision.
Raring, det är mamma.
Samla trupperna och bädda gästsängen.
Hur gjorde du det där?
-Vadå? -Du kan förnya mänskliga själar.
Jag är ledsen, min vän, men nu händer det.
Kaoset föds.
Vad vill du göra?
-Berätta, så gör jag det. -Hjälp oss att återuppbygga Troja.
Och förgöra Olympen.
Undertexter: Love Waurio