Наталіє, прошу, відповідай!
Наразі абонент…
Зараза!
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК: ПЙОТР
Проведи життя зі мною.
Доки смерть нас не розлучить.
УБИЙ МЕНЕ, ЯКЩО НАВАЖИШСЯ
Та-дам!
Це для мене.
Це для тебе.
Ось так.
Добре…
Готово.
Що я знову зробив не так?
Я не забув про нашу річницю.
Всесвітня асоціація чоловіків має дати тобі медаль.
Я повів тебе на обід.
І заплатив купонами.
-А мав їх змарнувати? -Авжеж.
Ти економиш на всьому, і на дружині також.
Навіщо йти в ресторан, якщо можна поїсти рис у сусідньому торговому центрі?
Сьогодні закриваю місяць.
Я була б в шоці, якби твоя колишня дала тобі вихідний.
Припини. Це давня історія.
Даґмара лише моя начальниця.
Я купив тобі квіти і подарунок.
-Праску. -Ти вже місяць про це говориш.
Ти справді не розумієш.
Ми все компенсуємо.
Коли? На 60-у річницю?
Ідеально! Іпотеку за будинок сплатимо, поїдемо у відпустку.
-Стрибнемо з парашутом, як ти хотіла… -А як же твій страх висоти?
До того часу я зароблю деменцію і забуду про це.
Давай зробимо щось божевільне!
Рекомендую скретч-картку!
-Так? -Яку порекомендуєте?
Вам? «Золотий носоріг».
Що скажеш?
-П'ять мільйонів. Вистачить на іпотеку. -Ми живемо у Варшаві, а не в Малібу.
Та я вас прошу!
Ви мене вмовили. Скільки?
Ну, це 30 злотих.
Я візьму 20. Я тобі поверну.
Я візьму.
Ви все-таки знайшли.
Прошу.
Вона мажоритарний акціонер.
Нарешті!
На що розщедрився?
Діаманти чи жар тропіків?
Жар. Хоч і без тропіків.
Отакої!
Ти не допомагаєш.
«Спеціальна ціна»!
Принаймні, ти не отримала ваги з вимірюванням жиру.
Гей, Попелюшки!
Мені посилати карету?
Попелюшки!
Мені шльопок загубити?
Перейдемо до справи.
Наш клієнт дуже задоволений
вашою концепцією реклами пилососа.
Супер.
Супер? Офігезно!
Ви наші зірки.
Панове, я чую іронію. Будьте добрими до дівчат.
Я теж дуже задоволений.
Тому маю для вас наступний кейс.
Ми з радістю візьмемо на себе роботу хлопців.
Не треба. Вони вже працюють.
Це віскі.
Що? У них віскі?
Авжеж. Віскі для чоловіків.
Що вони знають про чоловіків?
Цей живе з мамою, від цього пішла дружина, а цей взагалі скоростріл.
Принаймні я так чула.
Не треба сваритися.
Звісно, треба!
Наталія — єдина, хто знає щось про потреби чоловіків.
Вона єдина у справжньому шлюбі зі справжнім чоловіком.
Саме так!
Тому тобі сподобається нова робота.
Леді та джентльмени,
пані і панове, мадам і месьє.
Та-дам!
Консервована кукурудза!
КУКУРУДЗЕНКИ ЇЇ ОБОЖНЮЮТЬ!
І де тут родина?
Он там!
Кукуродина!
Це придумала дружина продюсера, він звик до цієї ідеї.
Кукуродина!
Пам'ятаєш нашу мрію?
-Кав'ярня-галерея? -Скільки в тебе грошей?
Треба його вбити.
Я починаю хвилюватися за тебе.
До речі, хочу попросити про послугу…
-Я на мілині. -Сотню чи дві.
-Я запишу альбом і віддам. -У тебе лише одна пісня!
-Господи… -Не можу.
Чекай!
Даґмаро, привіт!
Я присвятив тобі пісню у своєму останньому альбомі.
Називається «Крижана королева».
Прийшов за грошима чи пожерти на дурняка?
Пожерти.
Я скажу охороні, щоб тебе не пускали.
-Можна тебе? -Біжу.
-Зі мною їй теж було б все можна. -Я все чула!
У нас проблема.
КОХАННЯ ДО МОГИЛИ
-Це та зірка, яка нещодавно померла. -У аварії.
Вона застрахована у нас. На десять мільйонів.
Нічого собі.
Бенефіціар — її молодий тренер, він же чоловік.
Ми заплатимо?
Любий Пйотре…
я знаю, що цього місяця ти був найкращим.
Але ми маємо скоротити витрати.
Премії заморожені.
Мені дуже потрібна премія.
Я знаю, і мені шкода.
У мене зв'язані руки.
Я щось чув про зв'язування. Я хвилювався.
Сідай.
Але ми можемо це обійти.
Я хочу мати з тобою дитину.
Що?
Не хвилюйся.
Це моя нова ідея. Моя дитина.
Страховий пакет «Безпечні канікули».
Зрозумів.
Ми представимо ідею раді й отримаємо купу грошей.
І ти очолиш проєкт.
Дякую, Даґмаро.
А це — подарунок на річницю весілля.
Ти пам'ятаєш!
День, коли твоє перше кохання одружується, не забути.
СТРАХОВА СУМА 3 000 000
Це страховий поліс для Наталки.
Чудова пропозиція, я сама її підготувала. Треба лише підписати.
-Привіт, сусіди! -Вітаю.
Ну що, ви вирішили?
Щодо чого?
Як це, щодо чого? Щодо сейфу, звісно!
У всіх сусідів мої сейфи.
Дякую, але нам вистачає банківського рахунку.
Дорогий сусіде, у світі, в якому ми живемо,
де стільки інтернет-збоїв і хакерських атак?
Ти отримуєш лист чи смс, нібито від банку,
з проханням підтвердити.
Один клік і що?
Хакери спустошили ваш рахунок за три хвилини.
-Ми надто розсудливі для цього. -Точно, будьте розсудливими!
Ось, що я кажу. Я даю тобі чесну пораду.
Фінікійці мали рацію. Лише чисті, матеріальні гроші.
Гроші прилипають до тих, хто їх не боїться.
Треба збиратися. Анджела хоче на Занзібар.
-Привіт. -Привіт.
Я тобі заздрю, сусіде.
Сидіти тихо вдома весь час.
Твоя дружина — скарб!
А де треба зберігати свої скарби?
-У сейфі! -Саме так!
Пйотре?
Що ми зробили не так?
Про що ти?
Богдан і та його дружина…
Анжела.
Це вже третя відпустка цього року.
Ми могли б теж так жити.
Довелося б продавати сейфи, відростити вуса і купити фальшивий «Ролекс».
Ха-ха.
А я б зробила груди.
Авжеж.
Вони були б такі дорогі, що місяць не знімали б цінник.
Справді?
Ха-ха.
Годі, я жартую.
Ти мені подобаєшся, яка є.
Килим ти теж мокрим залишив.
Він сам висихає!
Авжеж, і розетка теж сама полагодиться.
Ну, припини.
Люба, правда.
Тільки не шкарпетки!
Ти вже три місяці обіцяєш полагодити!
-Для неї ти час знаходиш. -Це робота.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК: ДАҐМАРА
Не о цій порі.
Я вимикаю.
Готово.
Що я знову зробив не так?
Нічого, думала, ми проведемо цей вечір наодинці.
-Я ж вимкнув телефон. -Але ти не збирався. Перепрошую.
Обережно!
Обережно, це важливо!
Вибач.
-Мені спати на дивані? -Чудова ідея.
Авжеж.
Не забудь телефон.
Пйотре?
Що сталося?
Я…
Боже, проблеми з мовленням, плутанина.
Руки вгору. Ні, посміхнися!
Це може бути інсульт. Де твій телефон?
Ні, я подзвоню. Не рухайся!
Перші хвилини вирішальні. Треба проткнути тобі пальці.
Це допомагає. Я бачила в інтернеті.
Це не інсульт.
Господи! Що тоді, любий? Серцевий напад?
Я тут, я з тобою.
Я буду тут до кінця. Дихай!
Це не інсульт. Ми виграли!
Ми виграли!
П'ять тисяч!
П'ять мільйонів!
-Знайдемо щось. -Так! П'ять!
-Яка кривава баня. -Тихо.
П'ять мільйонів.
-Чотири і… -Я зроблю все…
Доведеться сплатити податки, щонайменше пів мільйона.
Усе, про що я завжди мріяла.
Ти виграєш і одразу втрачаєш 10%.
ПЙОТР
Я знаю, у що інвестувати.
Питання в тому, куди.
-Куди? -Куди поїдемо у відпустку.
Ми інвестуємо довгостроково і купимо нову квартиру.
Єдине, у що я хочу інвестувати, це кав'ярня.
Ідея непогана, але досить ризикована.
У тебе своя ідея, у мене — своя.
Але моя — раціональна.
Алло?
-Алло? -Не чую.
-Алло? -Мені треба йти!
-Проєкт готовий? -Я ще не починала і не збираюся.
-Ні? -Ні.
Розумію.
Ти ставишся до нас, як до ідіоток.
Що?
Я не вважаю вас ідіотками.
Ти сексист,
і тобі, мабуть, так прикро.
Ні, не прикро.
Мені не прикро, бо я не сексист!
Якщо ми втратимо клієнта, я вирахую це з вашої зарплати.
Давай.
-Тебе звільнено! -Ні, любчику.
Я сама звільняюся.
-Що вам принести? -Води.
Каву з морозивом. Востаннє.
Авжеж.
Я можу місяць не сплачувати оренду, але що потім?
Привіт, обмороження та безпритульність.
-Можеш позичити спальний мішок? -Авжеж.
Підеш зі мною попросити милостиню?
Не піду. Ми відкриємо кав'ярню.
Якщо ми продамо наші органи.
Буде маленька галерея для художників.
Хто в нас щось купить?
-У мене є гроші. Зі скретч-картки. -Будь ласка.
Я теж раз виграла. П'ять злотих.
У літньому таборі.
Смачного.
І я виграла п'ять. Мільйонів.
Що ти сказала? П'ять мільйонів?
Я сказала п'ять мільйонів?
Так, ти сказала п'ять мільйонів.
П'ять тисяч… раз по сто.
Лише 500 тисяч.
Стара, пів мільйона тут — це як мільйон баксів у Вегасі!
Господи! Ми багаті!
Тобто, ти багата! Ви з Пйотром!
Пйотр.
-Пйотр. -Так.
Усе скінчено.
Я теж заплатила за скретч-картку.
Скільки?
У відсотках я вклала більше, ніж Пйотр.
Ходімо подивимося.
-А якщо ні… -А якщо так?
А якщо так?
ЗДАЄТЬСЯ В ОРЕНДУ
Прощавай, мріє. Було весело.
Вітаю.
Вітаю. Знову ви.
Ми хочемо орендувати будинок.
Чудово, але я щойно його здав.
Я перевищу цю пропозицію і заплачу за три місяці вперед.
Одразу переведу гроші.
-Привіт, здорованю. -Гей.
Що таке?
Ми з Наталією сваримося.
Що вона зробила?
Було погано, коли не було грошей. Стало гірше.
У тебе є гроші?
Ми виграли в лотерею. П'ять мільйонів.
-Що? П'ять мільйонів? -Тихо.
-Скільки? П'ять мільйонів? -Майже.
-Один? -Майже.
Господи! Вони виграли цілий мільйон!
Мільйон?
-Пйотре? -Ти вже вдома?
-Ти не повіриш. -Пішла раніше?
Звільнилася.
З роботи?
Треба було давно це зробити. Що це?
Наш виграш.
Який ти вже почала витрачати.
-Я заплатила карткою. -Кредиткою?
Там божевільний процент!
-Це на чорний день! -І за кав'ярню заплатила.
Можемо повернути.
-Виграш? -Перший внесок.
Дві третини виграшу — мої.
Я маю право вирішувати, на що їх витрачати.
Ти сам отримав?
Це як з літаками. Безпечніше летіти окремо.
Чому?
На випадок, якщо інша людина загине в авіакатастрофі.
І залишить партнерові усі гроші?
Ти взяв готівкою? Де ми її зберігатимемо?
Під ліжком? У холодильнику?
Чудовий вибір, маю сказати.
Навіть танком не зламати.
Розмір підходить?
-Ідеально. -Про які гроші ми говоримо?
-Влізуть. -Лише деякі заощадження.
Прошу.
Акт прийому, гарантія.
І найголовніше.
Щоб відкрити, потрібні два ключі.
Любов і довіра важливі, але безпека завжди на першому місці.
Гроші можуть перетворити навіть найдобрішу дружину
на безжального вбивцю.
Жартую.
До побачення.
Гаразд.
-Гаразд. Ти комусь казала про виграш? -Ні.
Я сказала п'ять мільйонів?
Так, сказала п'ять мільйонів.
А ти?
Звісно, ні.
-П'ять мільйонів. -Що?
-П'ять мільйонів? -Тихо.
Я полагодив розетку. Нагорі.
Ну?
Іди перевір.
Давай.
Жива?
То Пйотр не змінився, відколи ви виграли гроші?
Трохи менше сваримося.
Він навіть полагодив розетку, яка була зламана місяцями.
Мене одразу вдарило струмом, але…
-То він почав! -Що почав?
Позбуватися тебе.
Не мели дурниць.
Тепер він багатий. Нове життя, нова машина, нова дружина.
Це його начальниця.
-Що ти робиш? -Записую.
Що?
Тобі потрібні докази.
Нічого собі.
Я знала, що ти мене не підведеш.
Треба домовитися про деякі деталі.
Пйотре? Агов?
Так?
Так, звісно.
Деталі.
Це нова глава для нас.
Пам'ятай. Скоро це буде в минулому…
-Перепрошую! -Без проблем.
-Повертаючись до нашої угоди. -У мене є план.
-Але звісно… -Вітаю!
-Пйотре. -Наталіє?
Гей! Давно не бачилися!
Так, дуже давно.
Але мого чоловіка ти постійно бачиш.
Саме так.
Як ти справляєшся з нашим дорогим Пйотреком?
Пйотром.
Ми маємо колись зустрітися. Лише втрьох. Точно.
Утрьох?
Треба запросити тебе на барбекю. Точно.
Точно.
Ой.
Ви тут щось розлили.
-Сплати мій рахунок, добре? -Звісно, люба.
Криза?
Отакої.
-Може, треба більше часу? -Ні, це рис швидкого приготування.
Працює.
Це нова глава для нас.
Пам'ятай. Можеш на мене розраховувати.
У тебе ще є стара робота.
Скоро це буде в минулому.
Знаєш, як кажуть. Минуле має вмерти!
-Я мала рацію! -Що?
Фен, зустріч з коханкою, минуле має вмерти?
-Вони це планують! -Аґато…
Я читала про таке. Може, вони ніколи й не розходилися.
Ще зі школи.
Гаразд, він не прикидався на весіллі.
Але це не нове.
І доказ удома.
-Доказ чого? -Їхнього роману!
І план твого…
Аґато. Пйотр ніколи б цього не зробив.
Так.
Що я шукаю?
БЕНЕФІЦІАР: ПЙОТР РОЗВАДОВСЬКИЙ
-Привіт. -Привіт.
-Ти сьогодні пізно. -У Лукаша були проблеми. Що робиш?
-Прибираю. -Мої документи?
Допомогти?
Не треба.
Я закінчила.
Алло?
Це божевілля. Повне божевілля!
Я ж казала.
-На скільки застраховане твоє життя? -Три мільйони.
Отримає, коли я помру.
Ха! Непогано.
Це точно її ідея.
Треба просто пережити ніч.
А для цього
маєш його випередити.
Що мені робити?
Убити його вночі? Чи що?
Ти точно маєш про це заявити в поліцію.
Що дружина хоче мене вбити?
Ні, ти маєш рацію.
Може, візьмеш участь у кримінальному телешоу?
Чи документальній драмі? Поляки люблять таке!
-Ти станеш героєм для всіх! -Не їж цього.
Ти станеш хітом!
Не цікаво. Це не твоя їжа!
Я рятую життя людей!
Тим, що їси їхню їжу?
Там самий жир!
У поєднанні з корпоративним стресом це гарантований інфаркт.
Так, драми — це весело, але ти маєш рацію.
Поліція нам не допоможе.
Ні.
А ніж — не доказ.
Не доказ.
Тебе знову пустили?
Заплатиш за їжу. І каву теж.
Я знайшла перший готель, який візьме участь у нашому проєкті.
Він в горах. Ти маєш поїхати й поговорити з ними.
Авжеж.
Жодних коментарів!
Гей!
Якби ти не трахнув її в школі, це зробив би я.
Жодних коментарів!
Покажи.
ПУТІВКА В ГОТЕЛЬ
ЛЮКСОВИЙ ДОСВІД ДЛЯ ДВОХ
Хвилинку.
Гори. Мандрівка.
У нас є план.
Пйотре?
Ледь тебе дочекався.
-До нас хтось прийде? -Прийде?
Ні. Лише ми з тобою.
Я приготуюся.
Ти ніколи не готуєш.
Все буває в перший раз.
Здається, готовий.
Як ти любиш. З кров'ю.
Спробуй і побачиш.
Ідеально.
-А ти не будеш їсти? -Звісно, буду.
Але спочатку —
трохи вина для пані.
-У тебе ж алергія на вино. -А це для тебе. Я буду пиво.
ВБИВЦЯ БУР'ЯНІВ — ДУЖЕ ТОКСИЧНИЙ
Тост. За нас.
Я сказав, що в мене сюрприз.
А вечеря — ще не сюрприз?
Не єдиний.
Заспокойся. Не бійся.
Подарунок на минулу річницю.
Відкрий.
Відпустка, про яку ти мріяла!
ВБИВСТВО У СПА
Розумний. На курортах часто трапляються нещастя.
Може, це просто подарунок.
А може, ти просто наївна. Він зробить це там.
Я не знаю.
Я щось придумаю. Піди заспокой його.
-А як? -Тобто, як? Сексом, звісно.
На хлопців діє.
Слухай.
Ти не можеш їхати туди сама.
Про що ти?
Гаразд, я поїду з тобою, але ти знаєш, що я без грошей,
тому… Потім якось розрахуємося.
Я керуватиму.
Ти ненавидиш керувати.
Пйотре, я обожнюю керувати.
-Відколи? -Відсьогодні.
-Я їжджу безпечніше. -Ключі.
Аптечка з адреналіном?
Я принесу.
Богдане!
-Привіт, сусіде. -Привіт.
-Їдете у відпустку? -Лише на кілька днів.
Чудово!
Ключі.
Слідкуй за дорогою.
Праворуч!
Ти мене ледь не вбила!
Це ти мене ледь не вбив!
«СЕНСУС СПА ГОТЕЛЬ»
Завжди мріяла почати подорож з того, як буду перти багаж вгору.
Але це я його пру.
Хочеш, щоб мені тут не сподобалося з першого дня?
Чому ж не сподобалося? Я хотів показати краєвиди.
Так.
Тут справді гарно.
Але я б краще дивилася з кімнати, з келихом у руці.
Дивитимешся, за хвилину.
З купою напоїв. Цими вихідними ми витратимо багато!
-А тоді зупинимося? -Не будь такою!
Обережно!
Вибач!
Хотів мене вбити?
-Вітаю. -Вітаю.
Пйотр Розвадовський. У мене бронь.
-Це ваша помічниця? -Моя дружина.
Тут написано, що компанія…
Пйотр Розвадовський. Я забронював номер.
Люкс для молодят, преміум-пакет.
-Начальниця підготувала… -Кімнату.
-Пропозицію. -Відпочинку.
Глянь, що пропонують.
Можна мені ключ?
Стрибки з парашутом.
Пригнув би?
Моя дружина завжди хотіла.
-Він боїться висоти. -Боюся — це занадто.
Чудово. Як давно ви одружені?
-П'ять років. -П'ять років і п'ять днів.
-І ми сподіваємося на більше. -Але хто знає, правда?
Правда.
Ця подорож буде зовсім іншою.
Я згодна.
Вітаю.
Привіт.
Наталія і Пйотр, так?
Кристіан Блок.
Рятувальник, гід і фахівець з виживання.
Привіт.
Наступні кілька днів ми проведемо разом.
Це буде справжнє задоволення.
Ми не наймали гіда.
-Ні? -Я входжу до преміум-пакету.
Відпочиньте трохи.
А завтра підемо в похід.
Мій чоловік не любить походи.
-Звісно, люблю. -А твої алергії?
-Не страшно. -Не любить? Неможливо.
Краса природи і спорт в одному флаконі?
Гаразд. Ми знайдемо підхід.
Я пішов.
Він думає, що він Яношик.
Припини.
Яношик був словаком.
То ти завтра не підеш?
Я заплатив за це, тож піду.
А вона розумна.
Ти з походу не повернешся.
То він випадково купив похід?
Він ледь його не скасував.
Але не скасував.
Вона не знала про похід.
Гадаю, вона перевірила пропозицію до приїзду.
Гори — ідеальне місце для нещасних випадків.
Телефон, розмова, запис, коханка, начальниця, страховка, смерть.
-Я піду за тобою. -Ні, не підеш.
Я пішла б з тобою. Але він мене знає.
І він би взнав, що ми знаємо.
Треба придумати план.
Краще тримайся подалі від бару.
Не вказуй мені, як працювати під прикриттям. Па.
А тепер дами запрошують джентльменів на танець.
Шість шотів.
Шість.
Це моє щасливе число.
Справді?
Хто б міг подумати? А моє — 12.
Зміна планів. Нехай буде 12.
Досконале додавання.
Давай я тобі дещо покажу.
Шість, 12.
Тримай коней, ковбою.
Не може бути.
Якби я вірила у це фаталістичне лайно, сказала б,
що це доля.
Як я можу тебе переконати?
Жодних шансів.
Для прекрасної незнайомки!
Дванадцять нуль шість, це для тебе!
Досконале додавання.
Танцюйте досхочу!
Я падаю
Повільно падаю
Коридори світла
Бурмотіння смислу
Я падаю
Наче світу немає
Наче немає навіть
Мене
Навіть мене
Дякую, що провів.
Нема за що.
Тож…
-Добраніч. -Добраніч.
Було весело.
Знаєш, що я думаю?
Це було краще, ніж весело.
То що скажеш?
Може, якось повторимо?
Авжеж.
Сідайте всі.
Дякую.
Минулого року дехто заблукав, були переохолодження та удари блискавки.
А як щодо лавин? То ж вірна смерть.
Не завжди, але досить часто.
-І влітку теж? -У нас зсуви.
Хвалько.
Тиша.
Ще одне. Можна зустріти дуже небезпечних тварин.
Ведмедів. Вовків.
Лосів.
Справді?
-А також… -Ягідку?
…смертельно ядовиті рослини.
Наприклад, дурман звичайний.
Його часто плутають із щавлем.
Або ще смертоносніша
беладона!
Десять ягід достатньо.
Лихоманка, галюцинації, втрата свідомості, смерть.
Вітаю.
Ти мало не вбив дружину.
Боже милий.
А це безпечно?
Не поспішайте. Зберігайте сили для інших пригод.
-Яких? -Скажу, коли прийде час.
Люблю сюрпризи.
Десять років шлюбу, і вона їх зненавидить.
Пам'ятайте. Треба триматися разом.
Не робіть зупинок, не погодивши їх зі мною.
Гаразд.
Вас теж сюди дружина притягла?
«Подорож піде тобі на користь».
Але спочатку вб'є.
Вони забирають нашу свободу,
а потім забирають наші життя.
Ви перебільшуєте.
Їм не терпиться потанцювати на наших могилах, старий!
Чотириокий, не відставайте! Не дайте жінкам вас перемогти.
Піднімемося по двоє.
Партнер страхує того, хто лізе.
Головне — довіра.
Міцний зв'язок між скелелазами.
-Вам це піде на користь. -Або покаже правду.
Точно.
Хто перший?
Не я.
-Перепрошую. -Я.
-Ти? -Я.
Ідіть сюди.
А ти мене страхуватимеш.
Завжди.
Це ми ще побачимо.
-Убий мене при свідках. -Спокійно.
Не забувайте, подвійна страховка.
Ти зможеш. Я тут.
Спробуй ліворуч, так буде легше.
Господи!
Усе гаразд.
Я просив не ходити за нами!
Вона могла померти!
Сідай.
Вона померла? Не померла.
Ми тут не для того, щоб гратися в скелелазів. У нас є план!
Який план? У нас немає ніякого плану!
Думав, я цілий день сидів і нічого не робив?
-Наталія не хоче мене вбивати! -Справді?
І вона нічого не пропонувала?
Ні… Тобто, можливо.
Стрибки з парашутом.
Пйотреку, друже.
Це її план.
На щастя, у нас є свій. Слухай мене уважно.
Запроси її на вечерю.
Вона зі мною не розмовляє.
Не хвилюйся.
Це буде вечеря-вибачення.
Вони всі на це ведуться.
І ти маєш так її напоїти,
щоб вона ледве на ногах стояла.
І це я так вибачусь?
А я поки влізу до вашої кімнати…
Там усюди камери!
Ти взагалі в мене не віриш.
Я прокрадуся до вашої кімнати
і розіллю олію для засмаги у ванній кімнаті.
Вона повернеться, піде до ванної і…
Готово.
Ось тут.
-Може, візьмете іншу олію? -Авжеж.
Дуже дякую.
Ви теж.
Дякую, малятка.
То ти кажеш, що у Пйотра алергія.
На все, що мені подобається. Виноград, вино.
Я б себе вбила. Життя втратило би смак.
Ми рятуємо його від страждань.
І на мигдаль.
Мигдаль!
Мигдаль — це ідеально.
Придумала.
Запроси його на вечерю. Він має замовити макарони.
Пасту з мигдалем?
З часником!
Мигдаль схожий на часник.
Я про це читала. Байдуже.
Він отримає замінені макарони.
Але хто їх замінить?
Шеф-кухар. Чи помічник.
Шеф-кухар милий, для мене це буде легко.
Припустимо, ти заміниш часник,
а Пйотр замовить пасту…
Але якщо в когось буде адреналін?
Чорт, навіть у нас він є.
Мати ін'єкцію ще не означає зробити ін'єкцію.
-Шампанського? -Ти ж знаєш, що в мене алергія.
Замовимо багато горілки.
Пити горілку за вечерею?
І що? Я візьму одразу дві пляшки.
Ми не вип'ємо дві пляшки горілки.
Ми вдвох? Та без проблем.
Вітаю. Ми будемо макарони.
Я візьму форель. Це місцевий делікатес.
Але це місце відоме пастою.
Дві порції.
Рекомендую тальятелле з чорними трюфелями та часником.
-Я візьму форель. -Дві пасти. Мій чоловік любить пасту.
І дві пляшки горілки. Дякую.
Не можу дочекатися, коли ти покажеш мені свою кухню.
Луко.
Що ти робиш? Повертайся до посуду.
-Але ж він шеф… -Він каже це всім дівчатам. Господи.
Ще по одній?
-Пізніше. -Не будемо гаяти часу.
Впевнена, тобі сподобається.
Спершу тост.
-Давай їсти. -За нас.
АДРЕНАЛІН
Смачно.
Додай більше часнику, так смачніше.
-Спробуй у мене. -Але…
-Лише один шматочок! -Дякую, але ні…
І як?
Дуже смачно.
-Відчуваєш? -Що?
Перепрошую.
Мабуть, через часник.
Можеш…
Він не може дихати!
-Пйотре! -Допоможіть!
Мій коханий. Я тебе врятую.
Що?
Поплескай мене по спині!
Я просто вдавився.
Ти могла мене вбити тим уколом.
Я? Твоя дружина?
-Ніколи! -Так.
-Звідки ти могла знати, що я просто… -Саме так!
Що я просто вдавився.
Може, це погана ідея, але…
Я хотів поговорити з тобою. Гадаю, нам треба поговорити.
Що ти робиш?
Комарі!
Що?
Я забула.
-Я сходжу по лід. -Який?
-У кімнату. -У нас є.
Буде більше. Вип'ємо ще більше.
Чекай на мене.
Не тут, у кімнаті.
-Іди. -Ти впевнена?
Гаразд, добре.
Боже. Нащо ти стільки випила?
У мене був стрес!
Жахливий стрес!
Гаразд. Час для плану Б.
Стрибки з парашутом. Запишу вас завтра.
Перед стрибком я переріжу мотузки парашута.
Хочеш убити нас обох?
Ти відмовишся в останню мить.
Пйотр стрибне і…
-Ти не переріжеш мотузки. -Переріжу.
-Так само, як замінила часник? -Годі.
Боже, від тебе смердить.
Хто б говорив!
Спокійно. Я сама.
Боже милий.
Вона п'яна?
Так. Але я відміняю план.
Вона намагалася врятувати мене ін'єкцією адреналіну.
Вона б це зробила, якби хотіла мене вбити?
Зробила би?
Вона стала тебе рятувати, але не зробила укол.
Майже зробила.
А якби вона знала, що з тобою все гаразд, і зробила укол?
Це тебе вбило б?
Вбило би?
Вбило.
Бачиш? Ось що ми зробимо…
Так і зробимо.
Ходімо.
Аґато? Ми це робимо.
Хороша дівчинка. А чому ми це робимо?
-Бо він тут не один. -Це та баба з роботи?
Ні, його друг, Лукаш.
Футбольний фанат і не признана рок-зірка.
Блондин, пухкий, схожий на ідіота?
Ти його знаєш?
Неважливо. Завтра стрибаєте з парашутом.
Боже!
Він любить плавати? Він не потоне?
А де лід?
Розтанув.
Я прийму душ.
Я розіллю олію для засмаги у ванній кімнаті.
Ні! Чекай!
Спочатку я.
Хвилинку, мені треба…
Знаєш,
цілком можливо…
що ти — жінка мого життя.
Скажи-но.
Що ти тут робиш?
Просто…
Жінка твого життя має знати про таке.
Я захищаю друга.
Від чого?
Від смертельної небезпеки.
Але скоро все скінчиться.
Де?
У сауні.
Можеш повторити?
У сауні.
Боже.
Лукаше…
САУНА, ЗАВТРА. ЦІ ІДІОТИ ВБ'ЮТЬ ОДИН ОДНОГО.
-До побачення. -Дякую.
Дякую.
Знаєш що?
-Чому б нам не сходити… -У сауну?
Це не дуже гарна ідея.
Ми з тобою, голі, гарячі, вкриті потом?
Що може бути краще?
Ну, якщо не хочеш.
Дай мені секунду.
МИ ЙДЕМО В САУНУ. НІЧОГО НЕ РОБИ!
Я принесу води для каміння.
Тут немає каміння.
Я все одно принесу.
ТЕМПЕРАТУРА
Я боялася, що це не ти.
-Але це ти. -Так, я.
Він залишився.
Його зварив найкращий друг.
Це означає, що він хотів тебе зварити.
Знаю, ти шокована. Я теж.
Ти щойно це зрозуміла. Але я знаю, що допоможе.
Вино? Горілка? Шампанське?
Не роби цього.
Зробила.
Я скасував план, придурок!
Пйотреку, ти нічого не сказав.
Як це, я сказав!
Я написав повідомлення.
Неважливо.
Більше ніяких дурних ідей. І ніяких планів Б!
Авжеж.
Я б пригостив вас випивкою, але дружина буде ревнувати.
Це алергія?
У мене алергія на дурість. Власну.
Якби це був алерген, я б уся була в пухирцях.
-Я мушу… -Не треба.
Хіба ми не можемо бути двома незнайомцями в барі?
-Я Наталія. -Пйотр.
Можу вас пригостити?
Дружина не сваритиме?
Вона мені довіряє.
Вона або дуже вас любить. Або просто дуже дурна.
Привіт!
Так приємно бачити людей, які ледь не вбили одне одного.
Вибачте.
Давайте вип'ємо.
П'ять років?
Власне, ми разом вісім років і три місяці.
Так.
Боже. Скільки тобі років?
Навіть не питай.
Чудово виглядаєш.
Дякую.
-Якщо хочеш щось поправити… -Що?
Я не знаю.
Може, ніс?
Ні. Цицьки.
Наталії не треба нічого поправляти.
Звісно, ні.
Сильвія працює в… Де ти працюєш?
-В клініці естетичної медицини. -Точно.
Можу зробити тобі знижку.
На випадок, якщо ваш чоловік любить хороші угоди.
-Я не економлю на дружині, просто… -Що?
Я просто кохаю її. Такою, яка вона є.
Природно красиву.
Ось, саме таку.
-Скнара. -Він не скнара. Він просто…
Він просто розумний.
За це я його і кохаю.
Як солодко.
Я це серйозно.
Я поводився як ідіот усю поїздку.
Я була не краще.
Чому б нам не забути про це і не почати спочатку?
Дивись.
Він належить нашому курорту.
Як гарно.
ОРЕНДА КОТЕДЖУ
В нашому стилі.
Я могла би провести тут решту життя.
Ходімо.
У нас були б гроші, кав'ярня, поїхали б на Мальдіви чи Філіппіни.
Ми були щасливі.
Разом.
У нас із Пйотром те саме.
Мінус кав'ярня і Мальдіви. Про Філіппіни ми б ще подумали.
Плюс випуск мого альбому.
Але цього не буде.
Вони вирішили помиритися.
А якщо… вони справді кохають одне одного?
Було б у мене стільки грошей, я б теж дозволила собі кохати.
Лукаше!
Ти не спиш?
Я скучив за тобою.
А я — за тобою.
Котра година?
Опівдні.
У мене для тебе сюрприз.
Але спочатку — кава.
Як тобі подобається.
Залишайся тут і не рухайся.
І не збираюся.
Алло?
Доброго дня. Я дзвоню щодо котеджу.
Скоро все буде готово. Ваш чоловік наполіг.
-Підтвердження надішлю в повідомленні. -Я йому скажу. Дякую.
Дурка.
ДАҐМАРА: ПАМ'ЯТАЙ ПРО ПЛАН. МИ В ЦЬОМУ РАЗОМ. ТИ НАЙКРАЩИЙ!
Не розумію, як ми дозволили їм втягнути нас у це.
Я теж.
Люди мають любити одне одного, а не намагатися вбити.
Власну дружину, кохання свого життя!
Божевілля.
Я ніколи нікого не кривдив.
Я теж.
Кохана!
Вибач, що так довго, але я приніс солодкий бонус.
Що таке?
Наталіє?
ГРОШІ ТВОЇ, МЕНІ ВОНИ НЕ ПОТРІБНІ. ДАҐМАРІ ПРИВІТ.
Що?
ДАҐМАРА: ПАМ'ЯТАЙ ПРО ПЛАН. МИ В ЦЬОМУ РАЗОМ. ТИ НАЙКРАЩИЙ!
Що ти їси?
Щавель.
Смак дитинства.
Я обожнювала щавель у дитинстві.
Я теж.
Дай ще.
Гей!
Я чекав на тебе на летовищі!
-Ти хотів стрибнути з парашутом. -Ні.
Гаразд. Наталя мала рацію. Ти злякався.
-Не злякався, просто… -Не любиш все, що любить вона.
Це нічого, я розумію. Нічого страшного.
Чекай!
Я зроблю це.
Оце чоловік. Ходімо.
Цей щавель дивно виглядає.
Бо це гірський щавель.
У нього є насіння.
У всіх рослин є.
То що ти кажеш?
Що Пйотр і Наталія нас використали.
Це ти так сказав.
-Вони мають заплатити. -Я так сказала?
Вони нас викинули.
-Наші гроші і наше майбутнє. -Люди жорстокі.
-Це був чудовий план! -Досі є.
Що сталося?
А ти справді не марнуєш часу.
Який сюрприз!
Я не розумію.
Приїхала закінчити розпочате?
-Я досі не розумію. -Я тобі полегшу справу.
Переїдь мене.
Мені треба лягти?
Без проблем.
-Давай! -Наталіє?
Тут немає нікого, немає свідків. Давай, тисни на газ!
Злякалася?
Гаразд. Але маємо владнати цю справу, як чоловіки.
Сідай у машину і переїдь мене!
Де Пйотрек?
У котеджі, який він орендував для вас. Тобі дуже сподобається.
Чекай, то ти подумала…
То ось, чому він мені написав!
Ось! Ти зізналася!
Він написав, що звільняється, щоб проводити з тобою більше часу.
Ми збиралися почати новий проєкт, але він пішов.
Подруго, я сюди приїхала, щоб його напоумити.
Але здається, ми знову в школі.
Обережно, голову.
Я збрешу, якщо скажу, що ти мене не вразив.
Зачекаємо на Наталію?
Але недовго.
Повернися. Ноги.
Руки, як піджак.
Гаразд.
Піднімемося на 4000 метрів.
-На скільки? -Чотири тисячі метрів.
Гаразд.
Я ж казав, що не боюся.
Чоловіче,
ти падатимеш зі швидкістю 200 км/год головою вперед до Матері-Землі.
Тільки ідіот не злякається.
Обійняти?
Відсутність спілкування. Це вбило мій другий шлюб.
Я не дозволю цьому вбити мій перший.
Перепрошую. Ви не на летовищі?
На якому летовищі?
Ваш чоловік там. Для стрибків з парашутом.
Боже. Аґата!
Аґата?
Якщо вона… Де це летовище?
Пйотреку!
Ні!
Пйотрек.
Ого!
Давай.
Ти живий?
Схоже на те.
Ти повернулася.
Ото б ти стрибав з такою ж пристрастю!
-Добрий вечір. -Привіт. Відвідаєте цих постояльців?
-Вони переїхали. -Так?
-А куди? -До котеджу. Вони вам не сказали?
Казали. Точно казали.
Казали.
-Їх немає. -Справді?
Справді.
ПРОТИПОЖЕЖНЕ ОБЛАДНАННЯ
Ти завжди була зі мною.
Я трохи забув про це.
«Трохи»?
Так.
Без тебе нічого не має сенсу.
-Я так втомився. -Виснажена.
-Ходімо спати. -Давай.
-Брудненькими. -Авжеж.
Що це було?
Обслуговування?
Навряд.
О цій годині?
Піду перевірю.
-Я піду з тобою. -Ні, залишайся тут.
-Забирайтеся, поки ми не покликали… -Кого?
Когось не покликали!
Залишайся тут.
Не йди зі мною.
-Обережніше. -Тихо.
Лукаш?
Аґато, що це ви тут робите?
Ми прийшли забрати своє.
-Ти здуріла? -Я здуріла?
Здуріла? Не думаю.
-Віддайте гроші! -Гроші!
Лукаше, припини!
Не рухайся!
Швидше!
-Чому вона тут? -З тієї ж причини, що і Лукаш.
-Він збожеволів! -Вона теж.
Ми прийшли з миром!
-Ми прийшли з миром! -Лукаш!
-Гроші! -Лукаше, заспокойся!
Відчиняй!
Лукаш.
Поговоримо.
-Лукаше, поговоримо. -Для чого?
Ви збиралися вбити одне одного. Ми просто вам допомагаємо.
Поклади сокиру!
Не вказуй йому.
Аґато, ти не можеш цього зробити!
Звісно, можу.
Не хвилюйся. Хтось із вас виживе, щоб віддати нам гроші.
Правда ж?
Що?
Гроші.
Круто!
-Гаразд. -Лукаше, друже…
Скажи, де вони, або твоя гарна дружина помре!
-Заспокойся, Лукаше! -Годинник тікає.
Тік-так.
-Тік-так. -Припини! Лукаш…
Тік-так.
Тік-так!
Догрався!
Лукаш?
Здохніть!
Наталіє!
-Відпусти! -Ми впадемо разом!
Хапай мене за руку!
Давай, лізь!
Тримаю.
-Ходімо. -Чекай.
-Треба глянути, як вони. -Ходімо!
Я їх не кину. Покличу Кристіана.
-Богдан. -Богдан.
Не переходьте за стрічку. Ведеться розслідування.
Він обдер встановлені ним сейфи. Його вже рік розшукують.
Він завжди здавався дивним.
Їм дуже пощастило.
Патриціє? Перепрошую.
Хтось помер?
Жартую. Де пара, що обжерлася дурманом?
Відьми їли його, а потім думали, що вони літають.
Ходімо. Більшість з них так і не приземлилися.
Ці двоє були одурманені, коли їх привезли.
Заходьте.
Вітаю. До вас гості.
Я вас залишу.
Пйотре?
Наталіє.
Не треба було приходити.
Наталіє, я…
-Я була сама не своя. -Так.
Це все та диявольська рослина!
Я не різала мотузки.
Я ж не божевільна?
Слухайте…
Як ми можемо залагодити провину?
Ні!
М'ЯТА І ГЛАЗУР
Як ти можеш стільки їсти?
У мене свої способи.
Ще щось?
Дякую, досить.
Ти впевнена? У нас сьогодні кислий огірковий суп.
-Шеф щойно приготував. -Завтра.
Начальниця сита.
Я розумію. Шоста річниця буває лише раз.
Потім сьома і 66-а.
Ми доживемо і до 666-ї.
Точно.
Авжеж.
Я вас пам'ятаю!
У мене для вас нова скретч-картка.
Лімітований тираж. «Діамантовий єдиноріг».
Це дорого, але воно того варте!
-Вілли… -Не побажаємо цього й найгіршому ворогу.
-Бувайте! -Бувайте!
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська