-Візьми, будь ласка, Наталія! Візьми! -Абонент тимчасово…
О, ні!
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК ПЙОТР
РАДЗИВИЛОВ
Проведеш зі мною решту життя?
Поки смерть нас не розлучить.
УБИЙ МЕНЕ, ЯКЩО НАВАЖИШСЯ
Та-дам!
Це мені… Це тобі. Хе!
Прошу.
Так. Так. Готово!
То що знову не так?
Я ж пам'ятаю про річницю!
Світова асоціація чоловіків видасть тобі медаль.
Я запросив тебе на ланч.
За який купонами заплатив.
А що було, викинути?
Ну, ти ж на всьому економиш. То чого б не зекономити на жінці?
Нащо йти в ресторан, коли можна поїсти рис у молі біля роботи?
Ти ж знаєш, кінець місяця.
Я б здивувалася, якби твоя колишня дала тобі вихідний.
Годі, це було давно й неправда! Даґмара – моя шефиня!
Я купив тобі квіти й подарунок.
Праску.
Про яку ти вже місяць торочиш!
Ти справді не розумієш.
Я виправлюся!
Коли? На шістдесяту річницю?
Ідеально! Погасимо кредит, з'їздимо у відпустку! Стрибнем з парашютом, як ти
-хотіла! -Парашутом. Ти вже не боїшся висоти?
На щастя, тоді в мене вже буде деменція, і я це забуду. ммм!
Ходімо! Зробимо щось шалене!
Ну ж бо! Сюди!
Пропоную миттєву лотерею!
Га?
Яку ви порадите?
Для вас, пане, Золотий носоріг! Га?
Що скажеш?
Може, погасили б кредит.
-Але у нас дім у Варшаві, а не в Малібу. -Я вас благаю!
Ви мене вмовили. То скільки один білет?
Ем… Ну… тридцять злотих!
-Візьму двадцятку, добре? -Що?
Я віддам.
Ну….
Е… то… будь ласка.
Знайшлися, так? Прошу, будь ласка.
Але у дружини більша частка.
Так!
Нарешті!
Що подарував? Діаманти чи жар тропіків?
Жар. Щоправда не тропіків.
Вау!!!
Це не допоможе.
«Спеціальна ціна! »
Хе! Добре хоч ваги не купив з функцією вимірювання жиру.
Cinderellas… What's up? Should I send a carriage for you?
-«Попелюшки»! Може, згубити туфельку? -Перейду одразу до теми. Наш клієнт
дуже задоволений вашою концепцією реклами пилососів.
Супер!
Супер? Та краще! Ви ж нині зірки!
Панове, я чую іронію. Будьте добрішими до дівчат.
Я особисто дуже задоволений. І тому маю для вас нову справу.
Ми з радістю допоможемо хлопцям і візьмемо їхню роботу.
В цьому нема потреби. Вони вже виконують завдання. Це буде віскі!
-Що? Їм дісталось віскі? -Гм? Це нормально, адже це чоловіча штука!
Чоловіча? Та що вони знають взагалі про чоловіків? Один живе з мамою, другого
кинула жінка, а третій тільки для коротких дистанцій.
Ну… так кажуть.
Нема чого сваритись!
Ну, як же нема, як є? Єдина з нас, хто хоч щось знає про чоловічі потреби, це
Наталія! Бо вона єдина має справжню родину і справжнього чоловіка!
Саме так!
Тому вам і сподобається це завдання. Увага, леді та джентльмени, майне дамен
унд геррен, мадамз е мосьє! Та-дам! Кукурудза консервована!
А до чого тут родина?
Але ж це і є справжня родина! Кукуродина! Хе!
Це вигадала дружина клієнта, і клієнту справді зайшла ця ідея, хе. Кукуродина!
Мрію нашу пам'ятаєш? Могли б мати кафе-галерею.
В тебе є гроші?
Треба його прикончити.
Я починаю за тебе непокоїтись.
Розвиньте цю ідею. А… в будь-якому разі, непогано.
Так! І на честь цього я б хотів у тебе попросити…
Нема грошей.
-Сотню. Дві сотні. -Ну, правда! Слухай, старий, я
запишу альбом і тобі все віддам!
Який альбом? У тебе одна пісня!
-Хай тобі грець… -Не можу, справді!
Чекай, чекай!
Даґмарка! Вітаю! Я тобі пісню присвятив в новому альбомі.
Гей!
Називається «Крижана королева».
Закінчились гроші чи прийшов почистити у нас холодильники?
Почистити.
Може, поговорити з охороною, щоб тебе не впускали?
На хвилинку?
Звісно.
Е-е…
Я б їй усе дозволив.
Я чула!
У нас проблема.
Це та зіркова багатійка, яка недавно загинула?
Нещасний випадок. Вона була застрахована нашим агентством на десять
-мільйонів. -Воу!
І які отримав її чоловік, персональний тренер.
Ми виплатили?
Пйотрусь…
У тебе найліпші результати в цьому місяці, та Рада вирішила скоротити
витрати. І заморозила всі премії.
Я розраховував на премію.
Знаю. Мені прикро. Але я безсила.
Угу.
Гей, я почув, що ти безсила, і злякався!
Сідай.
Але… є один вихід.
Я хочу від тебе дитину.
Прошу?
Спокійно. Це моя нова ідея, моє дітище. Страховка «Безпечна відпустка».
Ааа, добре.
-Хе. -Представимо цю ідею раді й отримаємо
купу грошей. А ти зможеш очолити проєкт.
Даґмара, дякую.
А ось це подарунок на річницю вашого шлюбу.
Ти пам'ятаєш?
Хіба ж забудеш, коли твоє перше кохання одружилось?
Це страхування життя Наталки. Пільгові умови, супероферта. Тобі варто
лише підписати.
Ну, вітаю, сусіде!
Вітаю!
Ну, то що, ти прийняв рішення?
Яке?
Яке»? «Яке»? Ну-ну-ну… сейф купити! У всіх сусідів уже є мої сейфи!
Ох! Але ми поки що пас. Досить рахунку в банку.
Пане сусіде, у ці часи? Інтернет весь час злітає, хакерські кібератаки, прийде вам
імейл чи повідомлення з текстом «щоб підтвердити, клацніть тут». Ви клацнете, і
що? Гм! Хакери спустошать ваш рахунок за три хвилини!
Ми будемо розсудливі.
Отож! Розсудливі! Я про це і кажу! Дам вам щиру пораду: довіряйте фінікійському
винаходу – твердій живій готівці. Гроші липнуть до дих, хто не боїться брати їх в
руки, хе! Піду, треба збирати речі. Анжела хоче полетіти на Занзібар.
Вітаю!
-Вітаю! -Як же я вам заздрю, сусіди. Сидите собі
спокійнесенько вдома, самі. Хе! Така жінка – то скарб! А скарб треба тримати де?
-В сейфі! -Так і є!
-Пйотр. -Гм?
Що в житті ми зробили не так?
Не розумію.
Боґдан і… Як там її?
Анжела.
Вони вже втретє за рік їдуть у відпустку. Ми б могли теж так жити.
Треба почати продавати сейфи, відростити вуса і купити Ролекс на базарі.
Ха-ха.
Ха!
А я маю збільшити груди.
Так. Такі дорогі, щоб місяць не знімати з них цінники.
Серйозно?
«Ха-ха! »
Ну, звісно, жартую! Ти подобаєшся мені, яка є.
Килимок у ванній мокрий лишив.
Завжди залишаю, він сам висихає!
-Так. Як і розетка сама себе ремонтує. -Гей, ну, ні…. Кохана, прошу
тебе. Тільки не шкарпетки.
Три місяці не маєш часу її зробити.
О!
А на неї маєш.
А це з роботи.
Угу.
-З роботи, бачиш? -О цій порі ніхто не телефонує з роботи!
Добре, все, я її скину. Отак. Все.
Ну, що знову не так?
Я просто думала, що ми проведемо цей вечір удвох.
Я ж вимкнув телефон.
Але ж не збирався. Перепрошую.
Обережно! Прошу тебе!
Обережно! Обережно, це важливе!
Перепрошую.
Може, я піду спати на диван?
Чудова ідея.
Авжеж!
О.
І телефон свій не забудь.
Пйотр?
Любий, що сталося?
Й… я…
Боже! Плутана мова, белькоче…. Підніми руки. Або ні, почекай, усміхнися!
Криво. Може бути інсульт. Де телефон? Дзвони! Або ні, почекай, я подзвоню.
Нічого не роби, не ворушися! Перші хвилини найважливіші, я мушу поколоти
кінчики пальців. Так треба під час інсульту, я читала в інтернеті.
-Ні! Ні, ні, ні! Чекай! Ні, ні! Ні! -Це не… це не інсульт, не треба! Ні!
Ісусе! Коханий, а що, інфаркт?
-Ні! -Я з тобою і буду з тобою
аж до самого кінця. Дихай!
Це не інфаркт! Ми виграли!
Ми виграли!
П'ять тисяч!
П'ять мільйонів!
О… Так!!! -Так. Сюди. -Так.
Так! П'ять!
Так.
Так! П'ять!
Кривава ванна.
Ччч, п'ять лимонів!
-Чотири. Чотири і…. -Я зроблю усе …
…треба сплатити податок. Чорт, мінімум п'ятсот тисяч.
…Про що мріяла все своє життя.
Мінус п'ятсот тисяч. Щойно виграли, а вже втратили. Було б….
ПЙОТР
Маю ідею,як інвестувати наш виграш.
Не як, а куди.
Що «куди»?
Куди поїдемо у відпустку?
Оформимо депозит, а за решту купимо нову квартиру.
Як хочеш інвестувати, то інвестуймо в кав'ярню.
Непогана ідея, але дуже ризикована інвестиція.
У тебе свої ідеї, у мене – свої.
Але мої розсудливі.
Алло?
Ччч….
-Алло? -Алло?
Я тебе не чую!
Алло?
Маю закінчувати!
Проєкт готовий?
Не почала і не збираюсь.
-Ні? -Ні.
-А, зрозумів. -Годі ставитись до нас,
як до тупеньких дівчаток.
Що? Е… Я…
Я не казав, що ви тупі!
Ви сексист. І вам, напевно, від цього зле.
Е… Ні, мені не зле. Взагалі не зле, бо я ніякий не сексист. А якщо ми втратимо
контракт, будеш без зарплатні.
Роби, що хочеш.
Тебе звільнено!
Ні, любий. Це я звільняюсь.
Хе!
Що замовите?
Воду.
Каву й морозиво. Востаннє.
Зараз буде.
Хе!
Може, ще місяць мене не виженуть за несплату ренти, а далі «привіт, морози й
безхатченки».
Позичиш спальний мішок?
Позичу.
Мм…
А підеш зі мною в центр зайнятості принижуватись?
-Не піду, бо ми відкриємо кав'ярню. -Ах!
Якщо продамо органи.
З маленькою галереєю для художників.
Якщо хтось узагалі їх купить.
Я виграла гроші в лотерею.
Будь ласка.
Я теж вигравала. П'ятак.
Хе, у таборі, як була мала, хе.
Смачного.
Я теж п'ятак, але мільйонів.
-П'ятак? П'ять мільйонів? -Мм…
Я сказала «п'ять мільйонів»?
Так, «п'ять мільйонів». Ти сказала «п'ять мільйонів».
Ні!
П'ять тисяч! П'ять тисяч помножено на сто. Лише п'ятсот.
Стара! П'ятсот тисяч у Польщі – це як лимон у Вегасі! Боже, ми багаті! Тобто, ви
багаті з Пйотром!
Пйотр! Пйотр!
Пйотр!
Це кінець.
Але ж я теж заплатила за білет.
Скільки?
Якщо у відсотках, то більше, ніж Пйотр.
Підемо подивимось?
А якщо…?
А якщо й так?
А якщо й так.
ОРЕНДА
-Прощавай, мріє. Ти була чарівна. -Вітаю.
О, вітаю! Це знову ви?
Ми б хотіли зняти це місце.
Чудово! Але я його щойно здав.
Я заплачу більше. Плюс на три місяці вперед. Можу просто зараз.
-Привіт, велетню. -Привіт.
Що сталося?
На ладиться з Наталією.
Що зробила?
Нема грошей – погано. Є гроші – ще гірше.
А що, вже є гроші?
З лотереї. Купив Золотого носорога і виграв п'ять лимонів.
П'ять лимонів?! Що…?!
-Ччч! -Скільки?! П'ять лимонів?!
Ччч. Майже.
Лимонів?
Майже!
Вони виграли п'ять мільйонів! Мільйонів?! Ох…
Чччч!
Пйотр!
Ти вже прийшла?
Ти не повіриш!
Ти раніше закінчила?
Я звільнилася!
Звільнилась з роботи?
Давно слід було це зробити. Що це?
Виграш. Який ти вже почала тринькати.
Я заплатила за це картою.
Кредитною? Ти ж знаєш, які там відсотки! Вона була на чорний день.
І завдаток за кав'ярню теж.
Можна повернути?
Виграш?
Завдаток!
Слухай, дві третини цих грошей мої. Я маю право вирішувати, на що їх витрачати.
Сам по них їздив?
Так безпечніше. Це як подорожувати літаком. Кожен летить окремо.
Чого це?
На випадок, якщо один з нас…. Ну… загине.
Щоб іншому залишились усі гроші?
І чому ти взяв готівкою? Де ми їх триматимемо? В дивані? В холодильнику? Де?
Мушу сказати, ви зробили досконалий вибір!
Ха!
Танком його не знищиш! Е… розмір підходить?
Ідеально!
Залежить від кількості грошей, хе.
-Гадаю, вони якраз там помістяться. -Це дрібні гроші.
Ну, що ж, сертифікат якості, гарантія і найважливіше.
Потрібні два ключі, щоб його відімкнути.
Люби та довіряй, але, як кажуть, безпека понад усе. Хе.
Заради грошей навіть найніжніша дружина може перетворитися на безжального вбивцю.
Жартую, жартую, хе.
Що ж, до побачення.
Все.
Комусь казала про виграш?
Ні, ну що ти?
Я сказала «п'ять мільйонів»?
Так, «п'ять мільйонів».
А ти?
Авжеж, ні!
Виграв п'ять лимонів.
-Що?! П'ять лимонів?! -Так. Ччч.
Я зробив розетку. Нагорі. Так.
Можеш перевірити.
Гм? Ну, іди, іди.
Ах!
Ти в порядку?
Кажеш, що… хе, Пйотр геть не змінився відколи має гроші?
Ми менше сваримось.
Гм.
О! Недавно він навіть полагодив розетку, яка давно не працювала. Тільки мене одразу
-вдарило струмом, але… -Ах!
Він уже почав.
Що почав?
Ну, позбуватися тебе.
Припини!
Ти ж знаєш: гроші – це нове життя, авто й дружина.
Хе!
Га?!
Гм…
А це просто його шефиня.
Ага.
Що ти робиш?
-Плівки правди. -Що?
Треба докази.
Ха… Вау!
Я знала, що ти не підведеш. Головне для нас – розставити всі крапки над «і».
Пйотрусь? Пйотрусь?
Слухаю? А, так, звісно. Всі крапки над «і». Я б дуже хотів почати з чистого
аркуша. І пам'ятай, за мить все це вже буде в минулому. І який би…
-Перепрошую. -Нічого!
-Повернімося до наших справ. -Добре.
Ага.
-Але, звісно, найважливіше –це зробити… -Вітаю!
-Пйотр. -Наталія?
-Угу. -Гей! Давно не бачились!
Гм.
Так. Дуже давно.
А от з моїм чоловіком у вас такої проблеми нема.
Ну, так. І як ти справляєшся з нашим Пйотрусем?
Пйотрем.
Треба нам якось кудись сходити. Утрьох. Точно.
Утрьох? Може, до нас на гриль? Точно.
Точно.
О!
Здається, ви щось розлили.
Е… заплатиш?
Звісно, кохана.
Криза?
Вау!
Може, треба довше потримати?
Це ж рис миттєвого приготування!
Працює.
Я б хотів почати з чистого аркуша. І пам'ятай: ти можеш на мене покластися.
Ти все ще маєш давні зобов'язання.
Скоро все це буде в минулому. А як кажуть, коли минуле застаріле, воно має
-померти. -Ха! Все так. Хе.
-Що? -Е…
Ну, фен, зустріч з коханкою «Минуле має померти.» Вони давно це планували!
Ай…
Тха!
Благаю, я читала про це! Може, вони й не розходились.
Зі школи? Ну, добре, розходились, бо він наче не вдавав. Але це не щось нове! І
докази знайдеш удома!
Докази чого?
Роману! І плану, за яким тебе….
Аґата, Пйотр ніколи б в житті так не зробив.
Та…
Що ж мені шукати?
ОТРИМУВАЧ ПЙОТР МАТЕУШ РОЗВАДОВСЬКИЙ
-Гей. -Гей.
Так пізно з роботи?
У Лукаша проблеми. Що робиш?
Розкладаю.
Мої речі?
Допомогти?
Ні.
Я закінчила.
Ну?
Це якесь божевілля, маячня!
А я казала. На яку суму страховка?
Три мільйони. Отримає, коли я помру.
Ха!
Класно. Кажу тобі,це точно була її ідея
Головне – пережити ніч. А щоб пережити ніч, мусиш випередити його.
Оловне – пережити ніч. А щоб пережити ніч, мусиш випередити його.
Ти можеш спокійно повідомити про це в поліцію.
Що дружина хоче мене вбити?
Твоя правда, нема сенсу. Але міг би стати героєм документальної драми! Наші
люди просто обожнюють документальні драми! Був би недільним гостем у кожному
-домі! -Не чіпай.
Мм, це був би хіт!
Не хочу я! Не чіпай, це не твоє!
Але ж я рятую людям життя!
З'їдаючи їхню їжу?
Бачив, скільки там жиру? А додай сюди стрес на роботі, і інфаркт забезпечено!
Ну, добре, жарти жартами, але ти маєш рацію. Поліція тут нічого не дасть.
Угу. Так. Нічого.
-Ну, і ніж – це не найкращий доказ. -Не найкращий.
Я ж заборонила тебе впускати. Заплатиш за все, що з'їв, а також за каву, яку випив.
Вже є перший курорт, який зацікавився нашим проєктом. Гори. Треба туди поїхати й
-поговорити з ними. -Ну, звісно.
Без дурних зауваг!
Гей, гей, гей! Гей!
Якби ти не переспав з нею в школі, я б це зробив.
Просила ж без зауваг!
Покажи-но.
ГОТЕЛЬ "СЕНСУС СПА" ВАУЧЕР
ПРОЖИВАННЯ ДЛЯ ДВОХ
Чекай, чекай. Гори. Поїздка.
Маємо план.
Пйотр?
Не міг тебе дочекатися.
У нас будуть гості?
Гості?
Ні. тільки ти і я.
Я приготуюсь.
Ти ніколи не готуєш.
Ну, все колись буває вперше!
О! Гадаю, готовий.
Як ти любиш. З кров'ю. Ну, спробуй, чи вийшло.
Ідеально. А ти не їси?
Звісно, зараз.
Але спершу трохи вина для пані.
У тебе ж алергія на вино.
Це тобі, у мене пиво.
ЗАСІБ ДЛЯ ЗНИЩЕННЯ БУР'ЯНІВ ВИСОКОТОКСИЧНИЙ
То що? Тост. За нас!
О…
Ммм!
Але я ж забув про сюрприз!
А вечеря – це не сюрприз?
Не весь. Спокійно, спокійно, не бійся.
Запізнілий подарунок на річницю.
Відкривай.
Відпустка, про яку ти мріяла.
О!
Хм…
А він підступний. Спа-курорт – ідеальне місце для нещасного випадку.
А, може, це дійсно подарунок?
Так? Може, ти дійсно наївна? Він це зробить.
Ну, не знаю.
Добре, я щось вигадаю, а ти приспи його пильність.
Це як?
Як-як? Сексом! Ти не знала, що на чоловіків це діє?
Ти ж не можеш поїхати сама.
Не розумію.
Добре. Е… поїду з тобою. Але ж я без грошей, тож, потім якось розберемось.
Я поведу.
Ти ж не любиш кермувати!
Пйотр. Я обожнюю кермувати.
Відколи?
Від сьогодні.
Зі мною безпечніше.
Ключики.
А аптеку з адреналіном взяла?
Зараз візьму.
Боґдан!
Вітаю, сусіде.
Вітаю.
У відпустку?
А, так, на кілька днів.
Фантастично!
Ключики!
Дивись на дорогу.
Куди?! Праворуч!
Хочеш мене вбити?
Або ти мене!
ГОТЕЛЬ "СЕНСУС СПА"
Завжди мріяла почати відпуску з того, щоб пхати валізу вгору!
Я сам її пхаю!
Слухай, ти вирішив зіпсувати мені відпустку з самого початку?
Як зіпсувати? Як, скажи? Краще поглянь, як гарно.
Так.
І справді дуже гарно. Та я б радше милувалася цим видом із номера з келихом у
руці.
Потерпи! Зараз вип'єш! Будь-які напої світу! Цими вихідними ми не економимо!
А потім так?
Ой, ну, годі! Ти ж знаєш, про що я!
Обережно!
Вибач! Вибач!
Ти вбити мене хотів?
Пройдімо до мене в кабінет. Прошу за мною. Я вам гарантую, що ми зробимо все….
Вітаю!
Вітаю. Е… Пйотр Розвадовський. Я бронював номер.
Гм…
З асистенткою?
З дружиною.
-О, бо тут написано, що фірма… -Розвадовський Пйотр. Я
бронював апартаменти.
Апартаменти для молодят плюс «все включено». Е… шефиня приготувала…
-О, так. -Номер. Я розумію.
Оферту.
На житло.
О! Поглянь, що там!
Можна нам ключ?
Гм…
Тут є стрибки з парашутом. Стрибнув би?
Дружина завше хотіла стрибнути.
Він боїться висоти.
Не боюся, не треба.
Супер! Е, і давно ви вже одружені?
П'ять.
П'ять років і п'ять днів.
А попереду більше.
Але буває всяке. Чи не так?
Так, так.
Ця поїздка буде геть інша!
І тут я згодна!
Ю-хууу!
Вітаю!
Е, Наталія і Пйотр, так? Хе. Кристіан Блок. Рятувальник, гід і спеціаліст з
виживання в одному.
-Вітаю! -Хе.
Наступні кілька днів ми будемо нерозлучні.
Ага.
Але я особисто не проти такої компанії.
Та ми не наймали гіда.
-Ні? -Е… у вас «все включено». І я також.
О. Гм.
О!
Ну, відпочиньте трохи, добре? Бо завтра на вас чекає складний похід.
-Склад….? Бо мій чоловік не любить походи. -Я їх обожнюю!
-А як же алергії? -Та годі тобі, це ж…
Та… це… неможливо.
Е…хе! На лоно природи і силою?
Шкода. Але ми щось вигадаємо. Я побіг.
Теж мені Робін Гуд.
-Та годі. Робін був англійцем. -Ага.
То що? Підеш завтра?
Як не піти, якщо заплачено?
Вона щось задумала.
Підете разом, а повернеться одна.
Хочеш сказати, він купив цей похід випадково?
Це входило в пакет, і він хотів відмовитись.
Ха!
Та не відмовився.
Вона не знала про поїздку.
Значить, подивилась перед виїздом, що входить в пакет.
Я читала, що гори – ідеальне місце для вбивства. Телефон, запис, коханка, шефиня,
страховка, смерть.
Я піду з тобою, як тінь.
Не треба йти!
Я б пішла з тобою, та по-перше, він мене знає. По-друге, він здогадається, а
по-третє, я маю скласти якийсь план.
Знаєш що? Краще тримайся подалі від бару.
Я тебе прошу, не вчи мене конспірації. Бувай.
А тепер жінки запрошують на танок чоловіків! Просимо на сцену!
Шість шотів.
Шість?
Це моє щасливе число.
Так? Дивно. Моє – дванадцять.
Добре, зміна плану. Дванадцять шотів.
Нема меж досконалості.
Зараз дещо покажу. Дивись.
Шість, дванадцять.
У!
Спокійно, ковбою.
Ні….
Якби я вірила в цю маячню про долю, то сказала б, що це наша доля.
Гм…
А що мені зробити, щоб ти повірила?
Е… нуль шансів.
Для чарівної незнайомки. Дванадцять, нуль, шість.
Це для тебе!
Нема меж досконалості.
Танцюймо!
Падавповолі падав!
В коридори світла, у шепіт значень!
Співає, не потрапляючи в ноти) Падав!
Наче й не було цілого світу!
Не було навіть…
мене-не-не-не-не-не не…
Навіть мене-не-не-не-не-не-не-не-не…
Дякую, що провів мене.
Ну, що ти?
Отже….
Добраніч.
Було супер.
Знаєш, що я думаю?
Що було навіть краще, ніж супер.
То що?
Може,. Може, треба якось повторити?
Так.
Ну, добре, сідайте, будь ласка.
О, дякую!
Минулого року у нас був удар блискавкою, зникнення та обмороження.
А лавина? Лавина – то певна смерть.
Не завжди. Але часто.
Влітку теж?
Влітку летить каміння.
Та він хизується.
Тиша!
На додаток у лісі можна зустріти безліч небезпечних тварин: наприклад,
ведмедів,вовків, лосів.
Справді?
-А також… -Ягідку?
Угу.
…Багато небезпечних рослин. Наприклад, як дурман. Дуже часто плутають зі щавлем.
Або ще небезпечніші вовчі ягоди! Вистачило б десяти ягід. Гарячка,
галюцинації, втрата свідомості, смерть!
Поздоровляю.
Могли жінку вбити.
Боже.
А це?
Розподіляйте сили так, щоб вистачило на іншу діяльність.
О! Яку?
Всьому свій час.
Обожнюю сюрпризи!
Через десять років шлюбу вона їх зненавидить.
А! Пам'ятайте: найважливіше – не відставати!
І не зупинятися, не повідомивши мене, ясно?
Ясно!
Вас теж дружина притягнула?
«Подорож піде тобі на користь». Аякже! Спершу забирають у нас свободу…
…щоб зрештою, забрати у нас життя.
Не драматизуйте.
Вони тільки й чекають, щоб станцювати на наших могилах,, друже.
Чотириокі! Не відставайте! Не ганьбіться перед дівчатами!
Підемо парами. Людина внизу страхує людину вгорі. Це про довіру. І це зміцнює
зв'язок між альпіністами. Вам буде корисно.
І дізнаємось правду.
Точно. Хе.
Хто перший?
О, ні, ні! Точно не я!
-Е, перепрошую. Хе-хе! -Я.
Ты?
Я.
Прошу сюди.
А ти мене страхуватимеш.
Як завжди.
-Спробуй убити мене на людях! -Добре, спокійно, спокійно.
Е завжди має бути подвійна страховка.
Ти зможеш, я тут!
Вліво трохи! Спробуй ліворуч, буде простіше!
О!
Боже!
Все.
Я ж просив не ходити за нами! Ще секунда, і сталась би б трагедія!
-Чччч! -Сідай.
А сталась? Не сталась. Ми тут не граємо в альпіністів. А реалізуємо наш план.
-Який?! Який план?! Немає у нас плану! -Ччч!
А ти думав, я сиджу тут, склавши руки, від учора?
-Наталія не хоче мене вбивати. -Не хоче, так?
І не пропонувала нічого дивного?
Так, але ні. Трохи.
Стрибок з парашутом.
Пйотр, друже. Це і є її план!
Але у нас є свій. Послухай мене уважно.
-Ходімо зі мною на берег! -Вона зі мною не розмовляє.
Спокійно. Буде вечеря-перепрошення.
Всі на це ведуться.
А під час тієї вечері ти мусиш так її споїти, щоб вона ледь трималася на ногах.
Перепросити, напоївши її?
-А я тим часом вдеруся до вас у номер… -Там повсюди камери!
Ні, ти не віриш у мене взагалі.
Я зайду у ваш номер у ванну і розіллю на підлогу олію для засмаги.
Вона зайде в номер, піде у ванну…
Та й по всьому.
Отут, отут, отут, отут, отут.
А можна нам ще олійки?
-Звісно. -Ну дякую.
Дякую.
І ти теж!
Дякую, любчику.
То що? Кажеш, у Пйотра алергія?
Угу. На все, що я люблю. На виноград і на вино.
Я б уже здохла. Життя б утратило смак. Ми навіть робимо йому послугу, ні?
(Сміх, видих
І на мигдаль.
Ха!
Мигдаль!
Мигдаль – це ідеально! Е, знаю!
Запросиш його на вечерю, і замовиш йому пасту.
-Пасту з мигдалем? -З часником. Пластівці мигдалю схожі
на часник. Неважливо, головне, що йому принесуть не ту пасту.
Добре, але хто їх переплутає?
Кухар. Чи його помічниця. Кухар – красунчик, я знаю, що з такими робити. Ги.
Ну, припустимо, ти заміниш часник на мигдаль, і Пйотр замовить пасту. У когось
же може бути адреналін.
Холера! У нас же є адреналін.
Та це не значить, що ти зробиш йому укол.
Замовимо шампанське?
У мене ж алергія. Замовимо дуже багато самогону.
Горілку на вечерю?
То що? Може, одразу дві пляшки?
Я не вип'ю дві пляшки самогону.
Ми удвох? Впораємось!
Вітаємо. А… можна нам пасту?
Мені рибу. Ми ж у горах, тут найкраща форель.
А в ресторані найкраща паста. Нам дві порції.
Е, рекомендую тальятелле з чорним трюфелем і нарізаним часником.
-Мені форель. -Оце несіть. З часником. Мій
чоловік обожнює пасту. Дякую.
І дві пляшки самогону. Дякую.
Коли ти вже покажеш мені закутки своєї кухні?
Угу.
Лука, не вдавай із себе кондитера! Страви чекають!
Але ж він…?
Що, розказав, що він шеф-кухар? Боже, хе!
Ву-ху!
-Може, ще по одній? -Може, поїмо?
Не гаймо час.
-Ох! Спробуєш – будеш у захваті! -Спершу – тост.
Їжмо.
За нас.
АДРЕНТУСІН Адреналін
Смакота!
Угу.
Візьми часник. Дуже смачний.
Угу.
Спробуй мій.
-Але я вже… -Один разочок. Аа…
Ні, дякую, я не-не… Ну досить! Мм!
І як?
Смачно!
-Відчуваєш? -Що?
Даруйте.
Це, напевно, часник.
М-можеш…?
Боже, подивися!
Боже, він не може дихати!
-Пйотр! -Допоможіть йому!
Боже!
Господи!
Боже! Що з ним?
-Викличте швидку! -Коханий мій! Я врятую тебе!
Він задихається!
Що?
Викликай швидку!
…Стукнути по спині?
-Я вдавився просто. -Що це коїться?
Ти могла вбити мене тим уколом.
-Ти, що? Я? -Так.
Твоя дружина?
Ммм! Ніколи!
-Гм, ну, так. І ти ж не знала, що… -Отож. Звідки я могла знати, га? Ну?
Що я просто…
Ні. Що я подавився.
Слухай, кохана, може, це погана ідея,але… ммм, я б хотів поговорити….
Гадаю, нам треба поговорити і…
Що ти робиш?
Комарі!
Що?
Я забула. Піду, візьму лід у ресторані.
-Який лід? -В номер.
-У нас є лід. -Буде більше. Для напоїв. Більше льоду
– більше напоїв, хе! А ти чекай мене.
-Але не тут. У номері. Ну. Йди. -Там? Точно?
-Угу. -Може… Ну, добре.
Ох! Нащо так пити?
Гей. У стресі! Я в страшному стресі була!
Добре! Переходимо до плану Бе. Стрибки з парашутом! Запишу вас обох на завтра. А
перед стрибком… переріжу стропи.
Ти що, хочеш мене разом із Пйотром убити?
Що? Ти передумаєш в останню хвилину. А Пйотр піде, стрибне і…
Ти не переріжеш стропи.
-Переріжу. -Угу! Буде як і з кухнею.
Не драматизуй! Ах!
Боже! Як ти смердиш!
Свята знайшлась!
Спокійно! Сама. Сама.
Матір божа!
Напоїв її?
Так. Але все скасовується! Вона подумала, що у мене алергія та кинулася зі шприцом
мене рятувати. Хотіла б вона мене вбити, то зробила б це? Га? Зробила б?
Кинулася. Але ж укол не зробила?
А як знала, що ти вдавився, і зробила б укол, то могла б тебе вбити? Тоді б убила?
Ну, вбила.
Бачиш? Зробимо так.
Так і зробимо! Ходімо!
Аґата, зробімо це.
-Молодчинка! А зробімо, бо…? -Він тут не сам.
А, з тією шваброю з роботи. Я знала!
Ні, він тут зі своїм другом, Лукашем, фаном футболу і майбутньою рок-зіркою.
Лисуватий блондин з черевом, схожий на ідіота?
Знаєш його?
А, ха. Неважливо. Завтра їдете стрибати, угу?
Господи боже!
Гм!
Ох!
Він любить плавати? Він не потоне?
Він добре плаває.
Ходімо, ходімо. Ходімо, ну ж бо.
Принесла лід?
Гм!
Розтанув.
Я піду в душ.
Але ми ще не вирішили.
А у ванній… я розіллю на підлогу олію для засмаги.
Ні! Ні, ні! Стій, стій! Я перший! Чекай! Зараз зайдеш, я тільки… дещо…
Ти знаєш, що…
існує шанс,
що… ти – кохання мого життя?
А скажи мені, що ти тут робиш? Адже кохання твого життя повинно це знати, так?
Я захищаю друга.
Ага…
А від чого?
Від смертельної небезпеки.
Та скоро все скінчиться.
А де?
В сауні.
Гм.
Ще раз?
В сауні.
Боже.
Лукаш…
-Дякую, до побачення. -Дякую.
Дякуємо. Знаєш що? Я подумав, може, ми б з тобою сходили…?
В сауну?
Може, це не найкраща ідея.
Ти, я, голі, пара, наші тіла вкриті краплями поту. Що може бути краще?
Хіба що не хочеш.
Секунда - і я готовий.
Ми йдемо в сауну, але нічого не роби. Я все скасовую.
Принесу воду для каміння.
Тут нема каміння.
Однак принесу.
А…
ТЕМПЕРАТУРА
Я боялась, що це не ти.
Але це все ж ти! Боже…
Я.
А він там. Зварений його власним другом. А це значить, що він хотів зварити тебе.
Дихає) Знаю, ти в шоку, я теж в шоку. До тебе щойно дійшло. Та я знаю, що робити!
Вино, горілка, шампанське?
Не роби це.
Зробила.
Я ж сказав тобі, ідіоте, що я все скасовую!
-Пйотрусь, друже, ти мені нічого не казав. -Як «не казав», як казав?
Я ж написав. Ес-ем-еску.
Все, забудь! Більше жодних дурних ігор, ідей, а тим паче, планів Бе!
Добре, гаразд.
Дякую.
Я би пригостив вас випивкою, але дружина ревнуватиме.
Хе!
Це алергія?
На дурість. Власну.
Був би це алерген, мене б усю обсипало.
-Мушу тобі… -Ні, ні.
Може, побудемо парочкою незнайомців у барі?
Наталія.
Пйотр.
Можна вас чимось пригостити?
А дружина не ревнує?
-Вона мені довіряє. -Гм.
Тоді вона або надто закохана, або надто дурна.
Вітаю!
Раді бачити людей, які ледь не повбивали одне одного! Хе.
Перепрошую.
Вип'ємо разом?
Мм!
П'ять років?!
А загалом ми разом вісім років і три місяці.
Три місяці.
-Так. -О! Ууух!
І скільки ж вам років?
Навіть не питай.
Ну, вигляд у тебе класний.
Дякую.
А як схочеш собі щось там підправити, то…?
Що?
Не знаю. Ніс? Може?
Гм? О, ні. Груди.
Наталії не треба нічого підправляти.
Ні, ну, звісно ж, ні!
-Е,Сильвія працює… Де ти працюєш? -В Клініці естетичної медицини.
Саме там.
Можу зробити знижку!
Ну, так, на випадок, якщо ваш чоловік захоче зекономити. А я бачу, що він…
-Я не економлю на дружині… -Але що?
Ти подобаєшся мені, яка є. Кохаю тебе натуральну, чарівну.
Гм.
О. От власне саме таку.
Скнара.
Він не скнара, просто… просто розсудливий. За це його кохаю.
Як мило.
Я казав щиро. Всю подорож я поводився, мов ідіот.
Я поводилась не краще.
А, може, забудемо про все і решту часу проведемо інакше?
Поглянь.
Це теж власність нашого готелю.
Гм!
Яка краса!
Як для нас.
Я б провела тут решту життя.
Ходімо.
Мали бути гроші, бари, Мальдіви чи Філіппіни. Ми мали б бути щасливі. Разом.
У нас так само з Пйотром. Тільки бари, Мальдіви чи Філіппіни ми б відклали, доки
записали б альбом.
Але ж ні. Вони помирились.
А, може, вони все ж закохані?
Якби в мене було стільки грошей, я б теж могла закохатись.
Лукаш!
Не спиш?
Я так скучив за тобою.
А я за тобою.
Котра година?
Близько дванадцятої.
Я маю для тебе сюрприз.
Гм.
Але спершу кава. Така, як ти любиш.
Гм…
-Лежи тут і нікуди не ходи. -Ги.
І не збираюсь.
Так, слухаю?
Вітаю. Дзвоню щодо заброньованого будиночка. Зелена хатка буде готова після
обіду. Ваш чоловік наполіг, хе. Підтвердження надішлемо в ес-ем-ес.
Добре, я перекажу. Дякую.
Дурна!
Даґмара: Пам'ятай про наш план. Ми разом. Ти - найкращий.
Словом, я не розумію, як ми могли в усе це вплутатися.
Так,я теж.
Люди повинні кохати одне одного, а не намагатися вбити.
Та ще й власну дружину, кохання життя?
О, боже! О!
Та я в житті нікого не скривдив.
І я.
Кохана! Вибач, що так довго, але я приніс ще й солоденьке до кави.
Що за…?
Наталія?
Гроші твої. Всі. Мені нічого не треба. Переказуй вітання Даґмарі.
Що?!
Даґмара: Пам'ятай про наш план. Ми разом. Ти - найкращий.
Що їси?
Щавель тут росте.
У! Гм!
Смак дитинства.
О!
Я об'їдалась щавлем у дитинстві!
Гм.
Я теж!
Мм!
Давай ще.
Привіт! Я годину чекав на літовищі. Ти ж замовляв стрибок.
Не замовляв я.
А. Ну… добре, Наталія мала рацію, ти боїшся.
-Я не боюся, просто… -Не любиш те, що любить вона.
Будь ласка. Я розумію. Нема проблем.
Зачекай!
Добре.
Оце мужик! Ходімо!
Хе!
Такий великий цей щавель.
Ну, бо це гірський щавель.
Тут є насіння.
Як в усіх рослин.
Хочеш сказати, що Пйотр з Наталкою нас використали?
Це ти сказав.
І мусять нам за це заплатити!
Я так казала?
Викинули нас, як сміття.
Так, і всі наші гроші, і наше майбутнє.
-Люди жорстокі. -А був же такий план!
І досі є.
Що сталося?
Ха!
Вау, бачу ти й справді часу не гаєш! Сюрприз, так?
Не розумію.
Приїхала завершити розпочате?
-Е… все ще не розумію. -Добре, я спрощу тобі задачу. Переїдь
мене. Ну? Що? Лягти, щоб було легше? Будь ласка!
Ну?
-Наталія… -Але тут немає жодного свідка, ніхто
не побачить! Ну ж бо, тисни на газ!
Що, боїшся?
Ти боїшся, я розумію, але вирішимо це як чоловік з чоловіком. Будь ласка, сідай в
-машину, і тисни на газ. Ну ж бо! -Наталія, де Пйотрек?
Де ви домовились зустрітись. В зеленій хатинці, тобі там сподобається.
Чекай, ти що, думала…
Ой, матінко, тому він мені написав! Хе!
Ну, от. Зізналася.
Написав! Що звільняється, щоб проводити з тобою більше часу. Ми якраз мали розпочати
новий проект, але він звільнився! І я тут, щоб відмовити його від цього! Але
бачу, ми знову в школі!
Обережно, не вдарся головою. Я збрешу, якщо скажу, що ти не вразив мене.
Може, почекаємо Наталію?
Може. Але недовго. Повернись. Ноги.
Гм-гм.
-А тепер засовуй руки. -Ага.
-Добре. Піднімемося на чотири тисячі. -Скільки?
Чотири тисячі метрів.
Ось так.
Я ж казав, що не боюсь.
Друже. Ти летітимеш двісті кілометрів на годину на зустріч із землею. Тільки ідіот
не боїться.
-Обняти? -Угу.
Мій другий шлюб розпався саме через брак комунікації.
Я не дам, щоб мій перший шлюб через це розпався.
-Перепрошую. Ви не на літовищі? -На якому літовищі?
Ну, з чоловіком. Він уже там. Ви ж хотіли стрибнути.
Боже! Аґата!
Аґата?
Якщо вона… Де те літовище?
Пйотрек! Ні! Ні! Ні!
Пйотрек.
Ву-ху-ху!
Вау!
Іди, іди, іди.
Ти живий?
Так! Живий! Ти повернулась.
-Ммм! -Ммм!
Якби ж ти так стрибав, як цілуєшся!
-Добрий вечір. -Добрий вечір.
Ви до них у гості?
Угу.
Вони переїхали.
Так?
-Угу. -А куди?
У Зелену хатку. Вони не казали?
Звісно. Звісно ж!
Казали!
-Нема їх. -Серйозно?
Серйозно.
ЗАСОБИ ПОЖЕЖОГАСІННЯ
Ти завжди була зі мною.
Трохи забув про це.
Трохи?
Без тебе все не має сенсу.
Хе!
-Я так втомився. -І я виснажена.
Підемо спати?
Звісно.
Брудними?
Аякже.
Що це?
Може, це обслуга?
Яка?
Обслуга о цій порі?
Піду, гляну.
-Я з тобою. -Ні. Тут почекай.
Ідіть геть, бо покличемо…
Кого?
Когось покличемо!
Почекай тут.
Куди ти йдеш?
Обережно.
Ччч!
Лукаш?!
Аґата, що ти тут робиш з Лукашем?
Прийшли забрати своє.
Очманіла?
Я очманіла? Ні, я не очманіла.
-Віддавайте гроші! -Гроші!
Лукаш! Гей!
Гей!
Стояти!
Бігом, бігом, бігом!
Що вона тут робить?
Напевно, те саме, що і твій друг.
Він збожеволів!
Вона теж.
Ми прийшли з добрими намірами!
Ми з добрими намірами.
Лукаш!
Гроші!
Лукаш, заспокойся!
Відчиніть!
Лука-Лукаш!
Поговорімо.
Лукаш! Лукаш, поговорімо!
Нащо? Ви й так хотіли вбити одне одного, а ми вам лише допоможемо.
Лукаш! Поклади сокиру!
А ти йому не вказуй!
Аґата, що з тобою? Так не можна!
Не можна? Можна! І не хвилюйтесь, один з вас виживе, щоб потім віддати нам гроші.
Правильно?
Що?
Гроші.
Супер!
Отже.
-Лукаш, друже, що ти…? -Або ти нам скажеш, або
твоя чарівна дружина помре!
-Лукаш! Заспокойся! -Час спливає.
-Тік-так. -Ну!
Тік-так! Тік-так! Тік-так! Тік-так! Тік-так!
Перестань! Лукаш!
-Ну! -Тік-так! Тік-так! Бум!!!
Догралися!
Лукаш?!
Я вас повбиваю!
Наталія!
Пусти мене!
Якщо я, то й ти!
Дай руку, швидше! Давай руку!
Так, вилазь!
Тримаю. Тримаю. Тримаю.
Ходімо.
-Почекай. Подивлюся, чи живі. -Ні, ходімо! Я їх так не
кину. Подзвоню Кристіану.
-Боґдан. -Боґдан.
Спокійно! Не торкайтесь! Не торкайтесь! Іде слідство!
Але ж це…
Що?
Він обчистив усі сейфи в районі, які сам і встановив. Вже рік шукаємо.
Хм!
Він одразу здався мені дивним.
Їм дуже пощастило, знаєте. О, пані Патриція! Прошу. Хтось помер? Хе! Жартую.
Де ті, після дурману?
Відьми! Відьми їли його й думали, що можуть літати. Прошу за мною. Хе. Але
приземлення були невдалими. І коли привезли цих двох, вони були геть під
кайфом. Прошу, прошу. Вітаю. До вас гості.
Я вас залишу.
Пйотрусь?
Наталка.
Не варто було приходити.
Наталія, я… я…
Це була не я!
Так. То та рослина диявольська.
Я ж не перерізала стропи.
Я ж не божевільна.
Хе!
Скажіть? Як ми можемо загладити свою провину перед вами?
Ні. ні, ні, ні, ні.
Ай-ай-ай!
Ой-ой-ой!
М'ЯТА І ГЛАЗУР
І куди в тебе все це влазить?
Мм!
-Маю свої секрети. -Хе!
Щось іще?
Дякую, це все.
Точно? У нас сьогодні на обід смачний огірковий суп. Шеф щойно приготував.
Ммм! Завтра. Шефиня втомилась.
Річниця буває раз у житті. Шоста. Потім сьома. Потім шістдесят шоста.
Ми маємо намір дожити до шістсот шістдесят шостої.
Та ясно!
Звісно.
Хе.
Ой, я вас упізнала!
У мене для вас є нові лотерейні білети. Обмежене видання. Діамантовий єдиноріг,
щоправда дорогуватий, але вартий того! Вілли, будинки!
-Ні. -Сміх, вдих) Гммм.
Нікому б такого не побажали. До побачення!
Бувайте!