SERIÁL NETFLIX
PODLE SKUTEČNÉ UDÁLOSTI.
NIC Z TOHO SE NIKDY NESTALO.
VÝCHODNÍ BERLÍN, 1987
Vždy připravena.
Ahoj, soudruhu Lenine.
Podívej.
Dárek na rozloučenou.
To jsou mi věci.
ZÁPADNÍ BERLÍN
Campari s pomerančem.
Ahoj, jak se vede?
Můžu nám objednat panáka, jestli chceš.
Jsem Sven. Tak jo.
Jedno malé prasátko, dvě malá prasátka.
Všechna malá prasátka se vrátila domů.
Kurva.
Zdravím, soudruzi. Dobrý?
No jasně.
- Co? - Ale nic.
- Je to lék na kašel. - Na kašel?
Jakej kašel?
Jsi nechutnej, víš to?
Tvrdíš, že nemám kašel, tak se nerozčiluj.
- Můžeš mít jiný nemoci. - Jaký třeba?
Co já vím? Tuberu?
- Při ní se taky kašle? - Ne.
Proč bych jinak bral léky na kašel?
Kvůli těm tvým tikům.
Dej mi s tím laskavě pokoj.
Kde je?
Snad to nezvorala.
To dřív spadne zeď, než to podělá.
Stáhněte okýnko.
Tady se nesmí parkovat, přátelé.
- Ty víš kulový, pitomče! - Dovolte?
Tohle je operace Stasi.
Tak se ztrať, nebo ti utrhnu hlavu a naseru do krku!
Uwe, to stačí! Promiň, soudruhu.
- Hezký večer, soudruzi. - Zasranej sráč.
Co je?
- Já tý kundě ukážu. - Nech to být. Zavři dveře.
Jak je libo.
Unavuješ mě, Uwe.
Tamhle je.
Soudruhu Wolfe,
cíl vyřazen.
Firma děkuje.
Čerstvý ze Západu.
KULTURISTIKA
To je pecka, co?
KRÁSNÝ SVĚT
- Moji kolegové z vražd. - Kolegové?
Jo, známe se. Jsem Sven z podvodů.
Vraždu jsi nahlásil ty?
Jo, přesně tak.
Náhodou jsem byl uvnitř.
Viděl jsem podezřelou.
Seděla přímo vedle mě.
Žena, asi 165 centimetrů, 25-30 let, atraktivní,
s dobrou fyzičkou
a s nožem na noze.
Měla ráznou chůzi a odhodlaný pohled
jako tygr.
Dobře. Nakreslil jsem její portrét.
Takhle vypadala. Víceméně.
- To je ona? - Jo.
Nechci urazit tvoje umělecké vlohy, Petzolde,
ale tohle je nám k ničemu.
Nesmysl. Pošleme to na všechny okrsky.
Zavolám paní Stäbleinové na okrsek. Zvládne to líp, ale díky za snahu.
Petzolde, seš úplně na plech.
Co?
Stát.
Ale…
MINISTERSTVO STÁTNÍ BEZPEČNOSTI VÝCHODNÍ BERLÍN
Ahoj.
Dále.
Plukovníku?
Informátorka „Vnučka“ se vrátila z úspěšné mise.
To moc rád slyším.
Je to dobrá agentka, co?
- Ano, pane. - Moc dobrá, co?
Ano, je.
A dost atraktivní, co?
Žádný strach, pane.
S Kleo Straubovou mám soukromý vztah, abych ji mohl efektivně vést.
Jestli spolu něco máte, ufiknu ti koule a oba vás vyhodím.
- Je to jasný? - Ano, pane.
Dobře, můžeš jít domů.
ZÁKAZ ODHAZOVÁNÍ ODPADKŮ!
Pitti hledá kravatu.
Chceš, aby ti to zítra slušelo?
Říkám ti, nedělej si ze mě srandu.
Dobrý večer.
Umyj si ruce.
Mám si umýt ruce? Umyla sis je ty?
No tak. Ukaž mi je.
Dej to pryč.
Co je? Jsi těhotná?
Jo.
Kecáš, že jo?
Co když ne?
Jestli ne, tak nevím.
Asi bych byl táta.
Kleo, přestaň blbnout. Teď vážně.
Ty nemáš radost?
Jasně, že mám!
Jak dlouho to víš?
Už 56 dní, 8 hodin a 52 sekund.
Tak dlouho? A nic jsi mi neřekla?
Holka nebo kluk?
Bude to prvotřídní agentka. Aspoň doufám.
Nebude to mít lehký,
jestli půjde ve šlépějích svý mámy.
Co uděláme s firmou?
Teď bude muset likvidovat nepřátele státu někdo jiný.
Dnešní mise byla na chvilku poslední. Budu trénovat krasobruslení.
To se mi líbí.
Budu mít obrovský prsa.
Sundej si košili.
Kurva.
Vážně myslíš, že ti sežeru mrtvici nebo že jsi umřel?
Předstíral jsem mrtvici.
Bože, Svene. Co tě to napadlo?
Před dvěma dny jsi odešel na pivo a vrátíš se teď,
aniž bys zavolal nebo mi dal jakkoli vědět.
Bála jsem se o tebe.
Představoval jsem si, že ti připravím snídani.
- Kafe, housky, vajíčka a všechno ostatní. - Máme si přece volat.
Jo. Mrzí mě to. Opravdu.
Ale stalo se něco šílenýho. Tomu neuvěříš.
Vražda v Big Edenu. A kdo to viděl? Já.
Je to šance.
Je to moje šance.
Ahoj, tati.
- Bože. - Co?
Co je?
- Tati, smrdíš. - Sám smrdíš.
Tohle je úžasný.
Víš, co je úžasný? Spánek.
Pojď si lehnout.
POLICIE
- Dobré ráno. - Dobrej.
Ideální doba.
Svenny, včera jsem jí ani jednou nezavolal, jak jsi říkal.
- Fakt? - Jo.
Super, Freddy.
Ale volal jsem jí pětkrát v noci. Ztřískal jsem se u Dienera.
Nechal jsem jí na záznamníku šílenosti. „Jsi skvělá.“
Pošestý to vzala.
Neměla z toho radost. Díky moc.
Ale vážně. Ta tvá Natalie není tak skvělá.
Je trochu snob, ne?
To se ti řekne, když máš Jenny. Ne každej má takový štěstí.
Jaký štěstí? Jsem prostě úžasnej chlap.
Ty že jsi úžasnej chlap? A já jsem co? Blb?
No tak, půjdeme nakupovat,
necháme tě ostříhat, koupíme ti káru.
Jen si ze mě utahuješ.
Hele.
Brzo budeš vyprávět trable se ženskýma jinýmu.
Jak to?
Včera jsem byl v Edenu.
V Edenu? Jak tam došlo k tý vraždě?
Přesně tak. A viděl jsem podezřelou.
- Stäbleinová to kreslila dle mýho popisu. - Vypadá jak desetiletej kluk.
Co to plácáš? Víš, co to znamená?
Co?
Já tenhle případ vyřeším.
Ty že ho vyřešíš? Nespadl jsi na hlavu?
- Říkám ti… - Moment.
Svenny?
Zdravím, pane Böttgere. Něco nového v případu Eden? Co ta žena?
Zajímá mě, jak se to vyvíjí.
Michalzik mi říkal o tvém uměleckém díle.
Ani přes rozsáhlé pátrání zatím nic.
Musela se vypařit.
No, pokud vaši kolegové potřebují pomoc,
vždy rád pomůžu. Dobře?
Jestli chceš nabízet pomoc ostatním, napřed dělej dobře vlastní práci!
Dále.
Tohle zachytil náš zaměstnanec
u západoněmecké policie.
Myslel jsem…
Díky, Heinrichu.
Sakra.
Soudruhu? Ano, to jsem já, Ludger.
Máme problém.
Je ten kufřík v bezpečí?
Ať žije a dobře se mu daří.
Slávu mu provoláme, bratři.
Na zdraví.
Na soudruha Strauba, nejlepšího velitele v našich řadách.
Třikrát hurá našemu soudruhu generálplukovníkovi. Hip-hip…
Hurá!
Kleo, mé dítě.
Soudruh Mielke.
Ano. Je to velká čest.
Přišel mi speciálně pogratulovat.
Přenosné rádio. Moc děkuju.
Dědo, vím, že už jedno máš, ale tohle je stereo a má basy.
Vím, jak miluješ hudbu, tak jsem si říkala, že ho oceníš.
Zapni ho. Netuším, jak se to dělá.
Koukej.
Je perfektní. Děkuju.
To jsem ráda.
Otto, ministr se s tebou chce rozloučit.
Díky, Klausi. Už jdu.
Dobře, dědo, taky už vyrazím na noční směnu.
Tak za týden.
Užij si zbytek oslavy. Ahoj.
Pozor na cestu, slečno.
Jistě. Promiňte.
A pak jsem šla sama na diskotéku.
Jo.
Myslela jsem, že tam jen nakouknu, ale potkala jsem Marca.
- Marca? - Jo, Marca z Fangschleuse.
Zatančili jsme si a bylo to moc fajn.
A pak mi řekl, že pracuje v lihovaru ve Wilthenu.
Tak mu říkám:
„Bacha, ať z tebe není alkoholik se vším tím alkoholem kolem.“
Chápeš?
A on na to vážně:
„Popíjím tam už roky. Poznal bych, že jsem alkoholik.“
Zázrak, co? Věřila bys tomu?
- Slečna Straubová? - Ano?
Pojďte prosím s námi.
A kdo jste?
O co jde?
Byla jste nahlášena.
To bude nedorozumění. Jsem Kleo Straubová.
Pojďte s námi, prosím.
No tak.
Co jim mám říct, Kleo? Nemůžu říct, že tě zatkli.
Za chvíli mě pustí, Jutto.
Paní Straubová, jste obviněna z vyzrazení tajemství.
Předala jste plány kazetového přehrávače Sternradio
SKR 800 Mir zástupci třídního nepřítele.
To je směšný.
Pracujete pro Sternradio Entertainment Electronics.
Přesně tak. Ve výrobě.
Jak vysvětlíte tohle?
Náhodou jsem do něj narazila.
Tenhle muž je nepřátelský agent ze Západního Německa.
Krátce nato ho zadrželi na hranici.
Zavolejte na hlavní správu rozvědky, divize 18. Oni to celé vysvětlí.
Vychovával vás dědeček.
Přesně tak.
A ten pracuje pro rozvědku v divizi 1. Zeptejte se ho.
V celých záznamech Ministerstva státní bezpečnosti
není nikdo jménem Kleo Straubová.
Lžete pro osobní zisk?
Ne!
Jsem neoficiální zaměstnanec Stasi! Rozvědka, divize 18.
Účastnila jsem se 12 úspěšných operací.
Jsou o nich záznamy. Zavolejte mému velícímu důstojníkovi.
Nebojte se. To uděláme.
Verdikt je následující.
Dle paragrafů 96 a 97
trestního zákoníku Německé demokratické republiky
v důsledku mimořádné závažnosti
případu velezrady a špionáže
je obžalovaná Kleo Jennifer Straubová, narozená 2. září 1964,
odsouzena na doživotí.
Žádám o vyslechnutí mých svědků.
Už jsme je všechny vyslechli.
A řekli vám, pro koho pracuju.
Všichni svědci svědčili proti vám.
Kolegové ze Sternradia,
soudruh Uwe Mittig, plukovník Wieczorek i váš dědeček.
To není možný!
Chci vidět záznamy.
Žádám o přístup ke složkám!
Čekám dítě!
Na to jste měla myslet předtím, slečno Straubová.
Odveďte vězeňkyni!
To je snad vtip.
Moje drahá Kleo, v životě jsem udělal spoustu rozhodnutí.
Ale nechat tě zavřít do vězení bylo to nejtěžší.
Nic jsi neprovedla.
Jestli tohle budeš někdy číst,
zkus mi odpustit,
jinak sama nikdy nenajdeš klid.
S láskou děda.
Soudruhu, informátorka „Vnučka“ byla deaktivována.
Rozumíte?
Ano, pane.
„Má tak pošpiněnou dělohu,
že s ní ani nemůžu mít dítě.“
- Takovej super film. - Způsob…
Co si dáte?
- Co si dáme? - Dva currywursty?
- Tak jo. - Fajn.
Tady, kolego Petzolde.
- Ano? - Pojď sem.
- Případ Eden. - Ano?
- Pamatuješ? - Jasně.
Už se to nevyšetřuje.
Cože? Jak to?
Ten chlap umřel na předávkování. Nebyla to vražda.
Ale ta žena měla na noze nůž.
Kdo si nosí na diskotéku nůž?
Být ten chlap pobodaný, byla by to stopa. Ale nebyl.
Dobře, ale máme oběť. Kdo to je?
Nebyl identifikován.
A ta žena?
Vyslechli ji?
Jo, teda ne. Podle oddělení vražd neexistuje.
Už jsi měl dneska currywurst?
Jak to myslíte, že neexistuje? To si dělají srandu?
Existuje. Viděl jsem ji tam.
Ale sám jsi říkal, že jsi měl nabráno.
Co to s tím má společnýho? Ta ženská tam byla.
Petzolde, ty máš na starost podvody, ne vraždy.
Ale pane Böttgere…
Počkej.
Co dělají podvodníci?
O co šlo?
Případ Eden.
Prý umřel na předávkování. Uzavřeli to.
Žádný předávkování to kurva nebylo!
Ta ženská ho určitě zabila. Na tisíc procent.
Jasně. Dáš si k tomu hranolky?
Ne!
To se nedělá.
V pohodě. Jen jsem chtěla pomoct.
Stačí, nebo chceš víc, zlato?
Přišli jsme vám říct, že dnes
váš odchod…
To není možný. Zesil to.
Ještě víc!
V důsledku nových cestovních předpisů NDR po otevření hranic
zaplavily včera večer západní část města davy východních Berlíňanů.
Situace pokračovala i v noci.
Vítr změn,
který už nějakou dobu fouká po celé Evropě,
nemohl Německo minout.
Berlín bude žít a zeď padne.
S cílem zmírnit situaci ve věznicích NDR
se dnes komunistická strana rozhodla vyhlásit úplnou amnestii
a propustit tak všechny politické vězně.
KVĚTEN 1990
Děkuji.
Bojíš se jít na Západ?
- Můžu tam? - Jasně.
A vrátit se?
Přijde na to.
Přechod se zase zavře?
Řeknu to takhle. Možný je všechno.
- Ahoj. - Kdo jsi?
Jsem Thilo. A ty?
Bydlela jsem tady.
- Jdu si něco vyzvednout. - Tak dobře.
Je tu ještě někdo?
Ne.
Hustá muzika, co?
Jsi ze Západu.
Jo, ale nic neporušuju.
Je na to zákon.
V TECHNO VĚŘÍME
Jakej zákon?
Když se nastěhuješ do prázdnýho bytu a platíš tři měsíce nájem,
staneš se nájemníkem.
Hele, zaplatil jsem, takže je můj.
Můžeš tu zůstat, jestli chceš.
Nejsem jeden z těch zápaďáků, co kradou výchoďákům byty.
Mimochodem, super vohoz.
Znáš Eimer klub? Něco jako diskotéka.
Znáš Ufo?
Fischlabor?
Ani Tacheles?
- Spadla jsi z Marsu? - Co chceš?
Máš co dohánět.
Přijď večer do Tacheles. Budou znova otevírat.
Nikdy jsem tu nebyla. Rozumíš?
Tak rozumíš?
Kamarád Klaus si vyvrtal díru do čela
vrtačkou
jako třetí oko.
Osvícení a tak, víš?
To sem přijdete všichni?
Ach jo.
Co tu chcete?
Moje záznamy.
Chci vědět, co se opravdu stalo a kdo za tím byl.
V téhle zemi se toho děje hodně. A ne všechno je k lepšímu.
Teď je to jako Divoký západ. Nebo spíš Divoký východ.
Černý trh vzkvétá.
Spotřební elektronika, autodíly, koberce, džíny.
Džíny. Jen si to představte.
Naše východoněmecké kolegy už nikdo nebere vážně.
Sami se už neberou vážně.
Takže se musíme pustit do práce a zřídit nové speciální jednotky.
A cigarety.
Vietnamci…
Vietnamci teď přicházejí hromadně z východu
a začínají na ulici ve velkém nelegálně prodávat cigarety.
Bude to obrovský trh.
Vietnamci?
Ano.
Zase jsi vyčmuchal něco velkýho, Petzolde.
To je pro dnešek vše. Díky moc. Do práce!
Kašli na to. Já tě chápu, Svenny.
Petzolde, odnes tyhle složky do archivu.
- Co jsou zač? - Propuštění političtí vězni.
Co s tím uděláme?
Vytapetujeme si s tím chatu.
- Vtipný. - Do archivu s tím.
Ne.
INFORMÁTORKA „VNUČKA“ MINISTERSTVO STÁTNÍ BEZPEČNOSTI
Kde to je, kurva?
Já to celou dobu věděl.
Kleo Straubová, agentka, Stern Radio, Pralina.
VERDIKT
AGENT MUSÍ BÝT ČISTĚJŠÍ A UPŘÍMNĚJŠÍ NEŽ VŠICHNI OSTATNÍ
ZATYKAČ
VERDIKT
SVĚDECTVÍ - OTTO STRAUB
Soudruh generálplukovník Straub, rozvědka, divize 1,
se rozhodl svědčit.
Soudruhu, leží před vámi výpověď vaší vnučky Kleo?
Ano. Vůbec nechápu, co v ní Kleo uvádí.
Nikdy pro Ministerstvo státní bezpečnosti nepracovala.
Ne. Ani oficiálně, ani neoficiálně.
O jejích kontaktech na Západě jsem nevěděl.
Ale ani je nemohu vyloučit.
Je to docela možné, ale nic jsem o tom nevěděl.
Je schopná spolupracovat se Západem?
O žádné špionáži nevím,
ale pokud se ptáte, zda je to možné, tak ano.
Víte…
Ano?
Kleo je…
Má psychické problémy.
V tomto ohledu se podobá své matce Brigitte.
Byla taky psychicky…
Tahala se s nepřátelskými elementy.
Neměla na Kleo dobrý vliv.
Kleo.
Léčila se kvůli tomu vaše vnučka?
Rád tě zase vidím.
Co to posloucháš?
No jo. Co to poslouchám?
Nesu kakaové řezy.
Ty máš ráda.
Nebo radši napřed panáka?
Naliju nám panáka.
Chceš taky?
Proč, dědo?
Za co?
Kleo.
Neměl jsem jinou možnost.
Musíš to pochopit.
Jen jsem plnil rozkazy. Víš, jak to chodilo.
Byla jsi neoficiální agent a věděla jsi, co to znamená.
Nemohl jsem přiznat, že pracuješ pro firmu.
Byla by to zrada.
Neměl jsem na výběr.
Neměls na výběr?
Víš, co mi udělali?
Tak víš?
Potratila jsem.
Už ani nemůžu mít děti.
To já neměla na výběr.
Jo.
Chci, aby sis to přečetla.
Co?
Lenina?
- Ano. - To myslíš vážně?
Dobře.
Viníš z toho mě…
a kdyby ten, kdo tě zradil,
nebyl tvůj milovaný děda,
už bys ho dávno zabila.
Tak jo. Do toho.
Dědo?
No tak, dělej!
To ale chce odvahu. Myslíš, že tě teď nechám odejít?
Ne.
Tuhle laskavost ti neudělám.
Vždycky jsem pro tebe chtěla být dost dobrá.
Byl jsi pro mě vším.
To by stačilo.
Kleo!
Dobře, žes přišla.
CHILSKÁ REPUBLIKA
- Ahoj. - Jak se vede?
Tohle patří soudruhům z Berlína.
Kleo je venku a dělá potíže.
Drž to od ní dál.
Překlad titulků: Anna Farrow