‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫שמי פופ.‬
‫ממשרד הבינוי והשיכון.‬
‫יש לנו סיבה להאמין שהמים מזוהמים. אפשר?‬
‫היכנסי.‬
‫הנה חדר האמבטיה. הכול בסדר עם המים.‬
‫לא עכורים קצת?‬
‫לא.‬
‫יש להם טעם של עופרת?‬ ‫-לא.‬
‫אבל דוד הגז משמיע קולות מוזרים.‬
‫כמו...‬
‫משרד הבינוי והשיכון, מים.‬
‫שלום.‬
‫הכול בסדר, האמת.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫כן.‬
‫קליאו.‬
‫את…‬
‫אני…‬
‫אני יכול להסביר הכול. אני...‬
‫כן. אולי משהו לא בסדר עם הדוד.‬
‫הוא משמיע נקישות.‬
‫כן, אלה דברים לא אמינים, הדודים האלה.‬
‫לפעמים עוזר פשוט לכבות אותם.‬
‫אחזור בפעם אחרת ואטפל בזה.‬
‫להתראות.‬
‫קליאו, חכי!‬
‫איפה היית?‬
‫אני יכול להסביר הכול.‬ ‫-כן? טוב, תסביר.‬
‫קליאו, חשבי, בבקשה.‬
‫כבר חשבתי על זה, שלוש שנים חשבתי.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום, אבל פשוט נעלמת.‬
‫לא תהית איפה אני?‬
‫כן, ברור שכן.‬
‫אבל את יודעת איך זה עבד.‬ ‫אסור היה לנו לשאול שאלות.‬
‫ובגלל שאסור היה לך לשאול שאלות,‬ ‫פשוט החלפת אותי?‬
‫לא, קליאו. כתבתי לך מכתבים.‬
‫מאה, אלף.‬
‫כולם חזרו. אראה לך אותם אם תרצי.‬
‫המשרד עשה לי את המוות בגללם.‬ ‫העבירו אותי, הורדתי בדרגה.‬
‫הם היו תולים אותי בביצים אם הייתי ממשיך.‬
‫זה היה מגיע לך.‬
‫כן.‬
‫מי אחראי?‬
‫החבר הקולונל.‬
‫זה היה ויצ'ורק.‬
‫איפה הוא?‬
‫תעודת זהות.‬
‫כמובן.‬
‫טוב.‬
‫- ק. שטראוב -‬
‫כן?‬
‫- נעל ספורט -‬
‫אחר צהריים טובים.‬ ‫סוון פצולד מיחידת הבילוש.‬
‫מהמערב?‬ ‫-כן.‬
‫אפילו לכם מותר להיכנס למזרח?‬ ‫-כן.‬
‫אני מחפש את קליאו שטראוב. היא גרה פה?‬ ‫-לא, כבר לא.‬
‫בסדר.‬
‫אפשר להיכנס לרגע?‬
‫אפשר?‬ ‫-אפשר לסרב?‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫ואו.‬
‫סליחה, אני חייב לחרבן.‬
‫אבל מיד אחזור.‬
‫פאק.‬
‫מכיר את גב' שטראוב?‬
‫לא, אני רק הדייר החדש.‬
‫של מי הבגדים האלה?‬
‫אתה מהמערב, נכון?‬
‫מאזור לנגריך, מכיר? אבל מגניב יותר כאן.‬
‫והדירות כמעט בחינם. כולם ברחו למערב.‬
‫טוב, תקשיב, זה מה שיקרה.‬ ‫אני מחרים את זה, טוב?‬
‫זה הכרטיס שלי,‬
‫למקרה שקליאו שטראוב...‬
‫מופיעה שוב.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-כן?‬
‫פאק!‬
‫- לודגר ויצ'ורק 1935-1990‬ ‫גבריאלה ויצ'ורק 1939-1990 -‬
‫הוא התנגש בגדר הפרדה בכביש המהיר לפרנצלאו.‬
‫אבל זו לא תאונה.‬
‫הוא הרג את עצמו ואת אשתו.‬
‫אל תהיי כמוהו, קליאו.‬
‫פשוט תשאירי הכול מאחורייך. בבקשה.‬
‫לא.‬
‫אני צריכה תשובות.‬
‫ואני אשיג אותן.‬
‫את יודעת, קליאו, לא חשבתי שאראה אותך שוב.‬
‫זה הרס אותי.‬
‫ממש הרס אותי.‬
‫אבל איכשהו, הייתי חייב.‬
‫ואני ואניה...‬
‫כדאי שאלך.‬
‫קליאו?‬
‫מה קרה לילד שלנו?‬
‫"ואז הגיע קליע של האויב‬
‫במהלך משחק כל כך משמח‬
‫עם חיוך אמיץ‬
‫החצוצרן הקטן שלנו נפל‬
‫עם חיוך אמיץ‬
‫החצוצרן הקטן שלנו נפל‬
‫יש לנו מכושים ואתי חפירה..."‬
‫הייתי בקולנוע אתמול.‬ ‫-כן?‬
‫"הנהג של מיס דייזי." זה היה ממש טוב.‬
‫מי משחק בו?‬
‫איזה בחור שחור. מעולם לא ראיתי אותו.‬
‫אבל הסרט גרם לי לבכות.‬
‫עכשיו.‬
‫לא. אתה מכיר את בוטגר. אני יודע מה יקרה.‬
‫חכה ותראה.‬
‫סווני.‬
‫מה זה?‬
‫הרצח ב"עדן" ב-1987. תפסתי את הרוצחת.‬
‫אוי לא, אתה לא רציני.‬
‫היא באה מהמזרח, לכן לא מצאנו אותה.‬
‫אבל זאת היא.‬
‫אני לא יודע מה יש לך,‬ ‫אבל הסברתי את זה אלף פעמים.‬
‫לא היה רצח, אז אין רוצח.‬
‫דווקא יש,‬ ‫כי האישה הזו היא לא סתם אישה רגילה.‬
‫לאישה הזו קוראים קליאו שטראוב.‬
‫קליאו הייתה...‬
‫היא מכרה שרטוטים של האלקטרוניקה שלנו למערב‬
‫ואז טענה ברצינות גמורה‬
‫שהיא עבדה בשביל "העיניים והאוזניים".‬
‫מה?‬ ‫-השטאזי. ביון.‬
‫שירות הביון המרכזי.‬
‫מה?‬
‫שירות המודיעין הזר של השטאזי. מחלקה 18.‬
‫כוח המשימה של השר.‬
‫הוא היה אחראי ל"נושאים מיוחדים".‬
‫"כוח משימה, נושאים מיוחדים."‬
‫כלומר, "נושאים מיוחדים".‬
‫מה זה בכלל?‬
‫נושאים מיוחדים? אילו נושאים מיוחדים?‬
‫האישה הזאת הייתה מתנקשת של השטאזי‬
‫שעבודתה הייתה לחסל אנשים במערב ברלין.‬
‫אני מבין.‬
‫זה עוד אחד מהתיקים המיוחדים שלך?‬
‫מה? לא.‬
‫כן, כמו הסיפור על הארגון למען בעלי החיים‬
‫שהבריח קוקאין לברלין בתוך תוכים.‬
‫בסדר, טעיתי לגבי זה,‬ ‫אבל זה אמיתי, מר בוטגר. זה אמיתי.‬
‫יש לך הוכחה?‬
‫אני עדיין בשלב "התחושה".‬ ‫אם היו לי יותר זמן ומשאבים...‬
‫ברצינות, פצולד, תקשיב.‬
‫אסביר לך את זה שוב לאט. תכתוב את זה.‬
‫התיק רדום כבר שלוש שנים וכך הוא יישאר.‬
‫אתה תעשה כדבריי,‬ ‫תפסיק עם השטויות ותמשיך בעבודתך.‬
‫רות, סוף.‬
‫לא אגיד שאמרתי לך, אבל...‬
‫פרדי, שתוק.‬
‫תירגע. הנה, תאכל חתיכת עוגה.‬
‫אתה יודע מה אעשה?‬
‫אלך למפקדת השטאזי לפענח את התיק בעצמי.‬
‫כי הביון של מזרח גרמניה אוהב למסור מידע?‬
‫לא מזיז לי מה הוא אוהב לעשות.‬ ‫אני חייב לעשות משהו.‬
‫שלום.‬
‫מה את עושה?‬
‫אנחנו יוצאות לטיול קטן.‬
‫סעי.‬
‫מי היה מאמין שזה בכלל אפשרי?‬
‫והשר?‬
‫נעצר. הוא בכלא הוהנשנהאוזן.‬
‫בכלא שלו עצמו. אבסורד.‬
‫סיימתי.‬ ‫-יופי.‬
‫מידה?‬
‫שלושים ושבע.‬
‫קטן מדי.‬
‫ארנק?‬
‫הוא שם.‬
‫הבן שלך?‬
‫נכד.‬ ‫-חמוד.‬
‫"היום אני אופה, מחר אבשל‬ ‫למחרת אקח את הילד של המלכה."‬
‫אשמור על זה ליתר ביטחון. יופי.‬
‫חבר? קתרינה ליט, מחלקה 18.‬
‫סוון פצולד, יחידת הבילוש.‬
‫אני חוקר רצח‬
‫ועליי לדבר עם הממונה עליך בדחיפות, בבקשה.‬
‫מהמערב, כן?‬ ‫-כן.‬
‫כבה את המנוע, צא מהמכונית.‬
‫מה? אבל אני רק צריך...‬ ‫-צא.‬
‫שלום, חבר קולונל.‬
‫תמיד מהנהן. מהנהן לך.‬
‫"כן. כן, אדוני.‬
‫כן, החבר הקולונל. כן, אדוני."‬
‫"ללודגר, ליום הולדת 50. ולטר בלום." יפה.‬
‫- ולטר בלום‬ ‫מזכיר המפלגה הקומוניסטית -‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫ממש מכוער.‬
‫יש לך "חוצפית".‬
‫אתה מתכוון ל"חוצפה"?‬
‫בדיוק.‬
‫בקרוב אסיים 29 שנות שירות‬
‫במשרד לביטחון המדינה,‬
‫כראוי לבן מעמד הפועלים.‬
‫נתתי הכול.‬
‫החיים שלי, הנישואים שלי.‬
‫ועכשיו?‬
‫הסתכל סביבך.‬
‫מפרקים אותנו.‬
‫זורקים אותנו כמו חרא.‬
‫גברת שטראוב, את מואשמת בחשיפת סודות.‬
‫את משקרת בשביל רווח אישי?‬
‫לא!‬
‫כלבה טיפשה.‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫ולכן דווקא אתן לך את מה שאת רוצה.‬
‫הייתי אומר לך‬ ‫אם האישה הזאת עבדה בשבילנו או לא, אבל…‬
‫אבל מה?‬
‫אני לא יכול, כי אני לא יודע.‬
‫התיקים נעלמו.‬
‫ובקרוב גם אנחנו ניעלם.‬
‫כן.‬
‫תגיד לי, האישה הזאת הייתה בביון, מחלקה 18.‬
‫יש מישהו שיכול לספר לי משהו בעניין?‬
‫ובכן, תודה על העוגה, כן?‬
‫בבקשה. בשמחה.‬
‫קולונל לודגר ויצ'ורק.‬
‫חכה, ואו, לודגר ויצ'ורק.‬
‫איפה אמצא אותו?‬
‫לא תמצא אותו. הוא מת.‬
‫הבנתי.‬
‫תודה.‬
‫בלום. ולטר בלום.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫תודה רבה.‬
‫יום טוב.‬
‫יש לך משהו על האף.‬
‫"תודה".‬
‫על לא דבר.‬
‫כן.‬
‫המזכיר הכללי לשעבר,‬ ‫אריך הונקר ואשתו מרגוט,‬
‫עזבו את דירתם בוונדליץ, כך דווח.‬
‫גברת הונקר, מר הונקר? יש לי שאלה.‬
‫שאלה למצלמה.‬ ‫רגע אחד, בבקשה. גברת הונקר, איך...‬
‫לצערנו, לא הייתה לנו הזדמנות לדבר איתם...‬
‫מר הונקר? כן, כאן, יש לי שאלה.‬
‫זה ממש נחמד.‬
‫מוסקבה.‬
‫סניף המזון המהיר הראשון של מקדונלד'ס‬ ‫בברית המועצות‬
‫נפתח ביום רביעי בכיכר פושקין במוסקבה.‬
‫הסניף הזה‬ ‫הוא הגדול מבין 11,000 הסניפים של הרשת...‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬
‫הרס הוא לא דבר רע.‬
‫צריך להרוס דברים כדי לבנות משהו חדש.‬
‫כדור הרס, אני תמיד אומר.‬
‫אנחנו צריכים מרחב כדי לגדול.‬
‫עכשיו, אחרי שמזרח גרמניה איננה,‬ ‫תחשוב כמה אפשרויות.‬
‫חברה חדשה,‬
‫בלי קפיטליזם או סוציאליזם.‬
‫הכסף צריך ללכת קודם.‬
‫נעבור לכלכלת חליפין.‬
‫אם כולם נותנים משהו,‬ ‫הם יכולים גם לקחת משהו.‬
‫היי!‬
‫אני...‬
‫זה די-ג'יי ד"ר דופמין.‬
‫בקיצור דופי, בובה.‬ ‫-תבוא לבית שלי?‬
‫מה?‬ ‫-תבוא לבית שלי?‬
‫אני...‬
‫- על הסוכן להיות נקי וישר יותר מכולם. -‬
‫פליקס דזרז'ינסקי.‬
‫"טאקיפוגו פוצילונוטוס".‬
‫ולטר בלום.‬
‫רחוב יורי גגארין 68, ולטר בלום.‬
‫מטורף. את גרה כאן עכשיו?‬
‫זה הבית של סבא שלי. חכה רגע.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא נזדיין?‬
‫לא.‬
‫בסדר. חשבתי שאתם מהמזרח...‬
‫לא משנה.‬
‫אז מה נעשה?‬ ‫-כלום.‬
‫אתה תישן כאן. אני לא אוהבת להיות לבד.‬
‫הנה.‬
‫אם תתעסק איתי‬ ‫או תספר למישהו על מה שקורה כאן,‬
‫החיים שלך ייגמרו.‬
‫הבנת?‬
‫כמובן.‬
‫יופי. תלבש את זה ובוא איתי.‬
‫ממש מהסגנון הישן, מה?‬
‫- בלום -‬
‫כן?‬
‫סלח לי.‬
‫החבר בלום?‬
‫אני עובדת עבור המשרד.‬
‫אני חייבת לדבר איתך.‬
‫מדובר בחבר משותף.‬
‫אתה מזכיר המפלגה בלום?‬
‫כן.‬
‫תודה. תודה, החבר בלום.‬
‫ומי את?‬
‫הייתי בביון, מחלקה 18.‬
‫ועכשיו שמעתי על החבר קולונל ויצ'ורק.‬
‫כן, נורא.‬
‫זה נורא, וזה לא מובן לי.‬
‫אני פשוט לא מבינה את זה. הוא...‬
‫היכנסי.‬
‫תודה.‬
‫כן, היכנסי.‬
‫ממש אין לי מילים כי החבר ויצ'ורק‬
‫תמיד היה מלא אנרגיה.‬
‫כאן חדשות הערב, נוכל לקבל הצהרה קצרה ממך?‬
‫מתייחסים למזכיר הכללי שלנו כמו לפושע.‬
‫נורא.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫תודה, החבר בלום.‬
‫משהו לשתות?‬
‫לא, בבקשה אל תטרח בשבילי.‬
‫אז העסק הזה עם ויצ'ורק נורא. ממש נורא.‬
‫זה נורא.‬
‫הייתי מעמיד את הבוגדים האלה עם הגב לקיר.‬ ‫-כן.‬
‫את כולם.‬ ‫-כן.‬
‫אז החבר הקולונל לא היה מת.‬ ‫-בוודאי.‬
‫בכל מקרה.‬
‫לא רוצה כלום, בטוח?‬
‫לחמנייה אחת אולי?‬
‫אלה לחמניות טובות מהמזרח.‬ ‫-כן.‬
‫אז אני יכולה לקבל אחת, כן? תודה רבה.‬
‫אפשר לקבל גם את הביצה? כן?‬
‫תודה. אמי תמיד אמרה‬ ‫שכל כך מספק לאכול ביצים. היא צדקה.‬
‫תגידי לי, מה עשית בפועל במחלקה 18?‬
‫הייתי בכוח משימה של השר ל"נושאים מיוחדים".‬ ‫אפשר?‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬
‫קליאו שטראוב.‬
‫תחנת המשטרה במרצאן, עם מי אני מדבר?‬
‫שלום, משטרה. שמי סוון פצולד.‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫כן, חכה רגע.‬
‫לא, רגע, תקשיב...‬
‫אולי תרצי כוס קפה אמיתי?‬
‫כן, עכשיו כשאתה אומר.‬
‫את והקולונל, הייתם חברים טובים, נכון?‬
‫בכלל לא.‬
‫פשוט הכרנו זה את זה מקצועית.‬
‫לחצנו ידיים.‬ ‫-הבנתי.‬
‫מתנה מקסימה.‬
‫כל כך אישית.‬
‫ידעת שהקולונל אהב את הכלבה שלו כל כך‬
‫רק מלחיצת יד? מדהים.‬
‫כן, זה שוב אני. מה קורה?‬
‫עדיין לא קרה כלום, אבל משהו עומד לקרות,‬
‫כנראה רצח.‬
‫איפה אתה בדיוק?‬
‫רחוב גגארין. רחוב גגארין 68.‬
‫זה לא בתחום שיפוטי.‬ ‫אעביר אותך לקולגות שלי.‬
‫מה את רוצה?‬
‫החבר הקולונל שלח אותי לכלא,‬ ‫ואני רוצה לדעת למה.‬
‫איך זה קשור אליי?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫לא, זו לא בדיחה. אני נשמע כאילו אני צוחק?‬
‫רחוב גגארין 68. מיד.‬
‫אנחנו צריכים סוכר.‬
‫"אני רוצה כפית סוכר,‬ ‫כפית סוכר אני רוצה ממך".‬
‫אני אביא קצת סוכר.‬
‫פאק! לעזאזל!‬
‫שיט.‬
‫פאק.‬
‫הלו! הנה!‬
‫שם! בסדר. הנה!‬
‫מישהו נפל מהחלון.‬
‫פאק! למה התעכבתם?‬ ‫-תירגע.‬
‫היי. הבגדים של סבא שלך ממש מגניבים.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני חושב.‬
‫על מה?‬
‫"האחים פריק."‬
‫דופי אמר שהמזל של פרנקלין החופשי הוא סרטן.‬
‫זה בולשיט, נכון?‬
‫פיניאס הוא אריה.‬ ‫זה ברור כי הוא מסמן וי פה.‬
‫לפרדי השמן יש אופק לשור,‬ ‫אז אני לא יודע, דגים או דלי.‬
‫אבל פרנקלין החופשי הוא סרטן?‬
‫אין לו רגישות בכלל.‬
‫קשת, עם אופק לאריה.‬
‫תראי, הוא עושה אצבע משולשת לעולם.‬ ‫מזל סרטן בחיים לא יעשה את זה.‬
‫פרלינה, קבלה, וולף מדבר.‬
‫אנדי? ויצ'ורק חי.‬
‫מה? מה זאת אומרת, הוא חי?‬
‫קליאו, ויצ'ורק מת.‬
‫ביקרת בקבר שלו.‬
‫זה מוזר,‬
‫מצאתי תמונה שלו במיורקה‬ ‫שבה הוא נראה חי מאוד.‬
‫אולי זו תמונה ישנה.‬
‫איך? זה לא היה אפשרי לפני שהגבול נפתח.‬
‫ואם מישהו מרגיש אבדני‬ ‫בנוגע למותה של המדינה שלו,‬
‫הוא נוסע לשתות קפה במיורקה?‬
‫לא.‬
‫ויצ'ורק חי, וחי טוב מאוד.‬
‫מה תעשי?‬
‫אני נוסעת לשם.‬
‫קליאו, רק תחשבי על זה.‬
‫אם מותו היה מבוים,‬ ‫אז הוא לא תכנן את זה לבד,‬
‫כלומר הק.ג.ב מעורב.‬
‫הם לא יהססו.‬
‫הם ייפטרו ממך בלי להניד עפעף.‬
‫ק.ג.ב? מה זה?‬
‫קבוצת כדורגל או משהו?‬
‫זה לא מצחיק. אין לך סיכוי נגדם.‬
‫את לא רוצה להתחיל לריב עם מוסקבה, שומעת?‬
‫עדיין לא.‬
‫זה מה שנעשה,‬
‫אני אשאל בין החברים ואגלה מה קרה.‬ ‫אני מבטיח.‬
‫זה אומר שאנחנו צוות?‬
‫כן. אבל בתנאי אחד.‬
‫את לא נוסעת למיורקה, ואת נזהרת, בסדר?‬
‫ברור.‬
‫לא אסע למיורקה.‬
‫יופי.‬ ‫-להתראות, חבר.‬
‫בסדר.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫תסתכלי.‬
‫אם אתאמן קצת יותר, אוכל למצוץ לעצמי.‬
‫עוד עשרה ס"מ.‬
‫מה זה שם?‬
‫- בלש סוון פצולד -‬
‫תילו?‬ ‫-שכחתי.‬
‫הבחור הזה הגיע לדירה שלי ושאל עלייך.‬
‫לא אמרתי לו כלום.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לא אמרתי לו כלום.‬
‫בלום. מזכיר המפלגה.‬
‫סוון? איפה היית כל הלילה?‬
‫ישנתי במכונית. לא הצלחתי לצאת.‬
‫היא מכינה רעל מדג אבו-נפחא.‬
‫היא זרקה עכשיו בן אדם מבעד לחלון.‬
‫היא משוגעת לגמרי.‬
‫מי?‬
‫מתנקשת של השטאזי.‬ ‫-איזה מתנקשת של השטאזי?‬
‫מה זאת אומרת איזה מתנקשת?‬ ‫המתנקשת שלי. זאת מ"ביג עדן".‬
‫מה אנחנו אוכלים?‬
‫אוי, נכון. שיט.‬
‫זה תורי לבשל?‬
‫היה תורך לבשל אתמול.‬
‫את יכולה אולי...אני... אוקיי.‬
‫קדימה, נכין פסטה או משהו. זה מהיר.‬
‫אין שום ראיות לגבי זהות הבחור ב"עדן".‬
‫האיש היום היה מזכיר המפלגה.‬
‫אין לי מושג מה הקשר ביניהם.‬
‫אני כן יודע שזו אותה אישה.‬
‫הייתי בדירה שלה ולקחתי חלק מהבגדים שלה.‬
‫היא לבשה את השמלה הזו ב"ביג עדן".‬
‫יפה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ערב טוב.‬
‫כל כך נחמד מצידך לקום.‬
‫כן, השינה שלי הפוכה קצת.‬
‫למה שלא פשוט תעצור אותה?‬
‫אני לא יכול פשוט לעצור מישהי במזרח גרמניה.‬
‫אתם רוצים גם לחם שום?‬
‫היי, אנחנו מכינים כאן ארוחת ערב.‬ ‫תחזיר אותו מיד.‬
‫אחד זה בסדר.‬ ‫-עכשיו.‬
‫רק אחד.‬
‫אני אפתח.‬
‫תן את היד, אח קטן.‬
‫אני רוזה לוקסמבורג.‬
‫ומי אתה?‬
‫מארק פצולד.‬
‫פליקס דזרז'ינסקי גר כאן?‬
‫לא.‬
‫חבל.‬
‫להתראות, מארק.‬
‫כן, באמת. הכול עדיין שם.‬
‫מה העמיתים שלך חושבים על כל זה?‬
‫בוטגר לא באמת מאמין לי אבל...‬
‫מי זה היה?‬ ‫-מישהי בשם רוזה לוקסמבורג.‬
‫היא חיפשה את פליקס דזרז'ינסקי.‬
‫לקפל, לחורר‬
‫לתייק, והביתה.‬
‫צאי החוצה.‬
‫אני יודע מי את, ואני יודע מה את עושה.‬
‫אבא, מה קורה?‬
‫כלום.‬
‫תחזור פנימה.‬
‫מה קרה לך?‬
‫היה לי טריפ מטורף.‬
‫הנה, קחי אחד.‬
‫הם נמסים בראש שלך, לא ביד שלך.‬
‫ראש, לא פה.‬
‫מצחיק, לא?‬
‫תגיד לי, תילו,‬
‫מה הדרך הכי מהירה להגיע למיורקה?‬
‫חשבתי שלא רצית לנסוע למיורקה?‬
‫אמרתי את זה? שיקרתי.‬
‫אייר ברלין.‬
‫אבל אייר ברלין הם אמריקאים.‬
‫אני לא מוכנה לטוס עם אמריקאים.‬ ‫אצטרך למצוא דרך אחרת.‬
‫- פרלמנט הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית -‬
‫מה?‬
‫שלום, אדוני.‬
‫רק רגע.‬
‫מה איתה?‬
‫קיבלתי.‬
‫להתראות.‬
‫זונה.‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬