СЕРІАЛ NETFLIX
КЛЕО
Так?
Я Попп.
Місцева комунальна служба.
У нас є підстави вважати, що у вас забруднена вода.
Можна?
-То заходьте. -Дякую.
Ванна ось тут.
З водою усе гаразд.
Навіть не мутна?
Ні.
-На смак, як свинець? -Ні.
Але газовий котел видає дивні звуки.
Ніби…
Комунальна служба, вода.
Добрий день.
Та в нас, насправді, усе добре.
Хочете попити?
Так.
Клео.
Ти вже…
Я можу…
Я можу все пояснити.
Я…
Так.
Можливо, з котлом щось не так.
Він видає стукіт.
Так, ненадійні вони речі, ці котли.
Іноді помагає просто їх вимкнути.
Я повернуся іншим разом й покінчу з цим.
До побачення.
Клео, зачекай!
Де ти був?
-Можу все пояснити. -Так?
Добре, пояснюй.
Клео, подумай, прошу.
Я думала про це три роки.
Я всюди шукав тебе, але ж ти просто зникла.
Тобі не цікаво було, де я?
Так, звісно, що було цікаво.
Ти ж знаєш, яка була система. Питання заборонені.
Питання заборонені, тому
ти просто замінив мене?
Ні, Клео.
Я писав тобі листи.
Сто, тисячу.
Усі повернулися. Хочеш — можу показати.
Фірма влаштувала мені пекло за це. Мене перевели, понизили.
Якби я продовжував, мене б за яйця повішали.
Це все, на що ти заслуговуєш.
Так.
Хто був відповідальним?
Товариш полковник.
Це був Вечорек.
Де він?
Паспорти.
Авжеж.
Усе добре.
К. ШТРАУБ
СНІКЕР
Доброго дня. Свен Петцольд з кримінальної поліції.
Із Заходу?
-Так. -Вас навіть на Схід пускають?
Ага.
-Шукаю Клео Штрауб. Вона тут живе? -Ні, уже ні.
Гаразд.
Можна зайти на хвильку?
Можна?
Можна відмовити?
Ні.
Добре.
Ого.
Вибачте, мені треба в нужник.
Я за секунду повернуся.
Чорт. Чорт!
Знаєте фрау Штрауб?
Ні, я лише новий орендар.
Чий це одяг?
Ти ж із Заходу, так?
З Ленгеріха, десь так? Але тут крутіше.
Ще й квартири задарма. Усі ж ринуть на Захід.
Гаразд, слухай, ми зробимо ось як. Я це конфіскую, гаразд?
Це
моя візитівка,
якщо раптом
Клео Штрауб знову тут з'явиться.
-Так, звісно. -Добре?
Чорт!
ЛУДГЕР ВЕЧОРЕК 1935–1990 ГАБРІЕЛА ВЕЧОРЕК 1939–1990
Він в'їхав у міст
на шосе до Пренцлау.
Але це не аварія.
Він убив себе та свою дружину.
Клео, не будь такою, як він.
Залиш це все позаду.
Будь ласка.
Ні.
Мені треба відповідей.
І я їх отримаю.
Знаєш, я не думав,
що знову тебе побачу.
Це все перевернуло.
Перевернуло з ніг на голову.
Але
я мусив.
А ми з Анею…
Краще я піду.
Клео?
Що сталося з нашим дитям?
Тоді влучила куля ворожа
Серед такої веселої гри
Зі сміливою усмішкою
Упав наш маленький трубач
Зі сміливою усмішкою
Упав наш маленький трубач
Тож ми взяли кирки й лопати
-Я вчора був у кіно. -Так?
На «Водій міс Дейзі». Гарний фільм.
Хто там знімається?
Якийсь темношкірий. Ніколи його не бачив.
Але я розплакався.
Зараз.
Це ж Беттгер. Облиш. Я вже бачу, що буде.
Стривай.
Свенні.
Що це?
Убивство в «Едемі» у 87-му.
-Я зловив ту вбивцю. -Це жарт?
Вона зі Сходу, тому ми її й не знайшли.
Але це вона.
Не знаю, що з тобою, але я вже тисячу разів пояснював.
Убивства не було, тому й злочинця немає.
Так,
бо ця жінка — не звичайна якась жінка,
її звати Клео Штрауб.
Клео була…
Продавала на Захід схеми нашої електроніки,
а потім серйозно заявила,
що вона працює на «Очі та вуха».
-На кого? -На Штазі.
На розвідку.
Головне управління розвідки.
Що-що?
Служба зовнішньої розвідки Штазі.
Її 18-й відділ.
Оперативна група міністра.
-Відповідала за «особливі питання». -«Опергрупа, особливі питання».
«Особливі питання», правильно?
Хм, а що це означає?
Особливі питання? Що за питання такі?
Ця жінка
в Штазі була кілеркою і мала зачищати людей у Західному Берліні.
Ага.
Ясно.
Це ще один
твій особливий випадок?
-Ні. -Так.
Як й історія про групу захисту тварин,
що незаконно перевозять до Берліна кокаїн у папугах.
Я помилявся, але тут це правда, пане Беттгере. Це правда.
Маєш докази?
Я досі на стадії «інтуїції». Якби мав більше часу й ресурсів…
Серйозно, Петцольде,
Послухай. Я повільно поясню, запиши собі.
Справа висить уже три роки, і так і залишиться.
Наказ: припини цю дурню й займися роботою.
Кінець зв'язку.
Не нагадуватиму, що я попереджав, але…
Фредді, заткнися.
Розслабся. Бери шматочок торта.
Знаєш, що я зроблю?
Поїду в штаб Штазі й сам розкрию справу.
Спецслужби НДР ляблять давати інформацію?
Та насрати, що вони люблять. Я мушу щось зробити.
Добрий день.
Що ви робите?
У нас невеличка подорож.
Уперед.
Хто б міг подумати, що це можливо?
А міністр?
Заарештований. У тюрмі «Гоеншенхаузен».
У власній в'язниці.
Абсурд.
Готово.
Добре.
Розмір?
Тридцять шостий.
Замалі.
Гаманець?
Він там.
Ваш син?
Онук.
Милий.
«Нині смажу, завтра парю, післязавтра буде мій
солодкий, ласий шматочок — королевич молодий».
Залишу про всяк випадок.
Гаразд.
Товаришу? Катаріна Літт, 18-й відділ.
Свен Петцольд, кримінальна поліція.
Я розслідую вбивство й маю терміново поговорити з вашим начальником.
-Із Заходу, так? -Так.
Вимкніть двигун і вийдіть з машини.
-Що? Мені треба просто… -Вийдіть.
Вітаю, товаришу полковнику.
Завжди киває. Уверх-униз.
«Так. Так, гер».
«Так, товаришу полковнику.
Так, гер».
«Лудгеру на його 50-річчя. Вальтер Блюм».
Ну, добре.
З днем народження.
Просто потворно.
А ви задрали.
Маєте на увазі, зухвалі?
Саме так.
Скоро буде 29 років
як я вірно служу
Міністерству державної безпеки,
як того вимагає моя пролетарська честь.
Я віддав усе.
Своє життя,
свій шлюб.
А тепер?
Роззирніться.
Нас розпускають.
Нас викидають, як лайно.
Пані Штрауб, вас підозрюють у розкритті таємниць.
Брешете заради особистої вигоди?
Ні!
Тупе стерво.
Мені це набридло.
Саме тому я б надав вам те, чого ви хочете.
Я б сказав, чи ця жінка працювала на нас чи ні, але…
Але?
Не можу,
бо не знаю.
Файлів уже немає.
І скоро нас не буде теж.
Ясно.
Скажіть,
ця жінка служила в розвідці, у 18-му відділі.
Хтось може хоча б щось мені про неї розказати?
Добре…
Дякую вам за торт.
Будь ласка. Прошу.
Полковник Лудгер Вечорек.
Стривайте, зараз.
Лудгер Вечорек.
Де його знайти?
Ви його не знайдете.
Він мертвий.
Ага.
Дякую.
Блюм. Вальтер Блюм.
-Добрий день. -Добрий день.
Ґречно дякую.
Гарного дня.
У тебе щось на носі.
«Дякую».
Будь ласка.
Отак.
Колишній генеральний секретар Еріх Гонекер і його дружина Маргот
покинули свою квартиру у Вандліці.
Місис Гонекер, містере Гонекер? У мене є до вас питання.
Питання на камеру. Хвильку, будь ласка. Місис Гонекер, як…
На жаль, ми не змогли з ними поговорити.
Містере Гонекер? Отут. У мене є питання.
Це просто прекрасно.
Москва.
У середу на Пушкінській площі в Москві
відкрили перший в СРСР ресторан фастфуду «МакДональдз».
Ця філія — найбільша з понад 11 тисяч торгових точок американської….
Гаразд.
Так.
Знищення — це не погано.
Щоб творити нове, треба знищити старе.
Завжди кажу: треба все знести.
Нам треба простору для росту.
Лиш подумай, які тепер, після розпаду НДР, з'явилися можливості.
Нове суспільство
без капіталізму чи соціалізму.
Пріоритет — це гроші.
Перейдемо до бартерної економіки.
Усі зможуть щось запропонувати й отримати щось на заміну.
Салют!
Я…
Це діджей Травчик Баригайло.
-Можна Вштир, лялю. -Підеш до мене?
-Що? -Підеш до мене?
Я…
«Фелікс Дзержинський». Угу.
Takifugu Poecilonotus.
…вулиця, Вальтер Блюм.
Вулиця Юрія Гагаріна, шістдесят вісім, Вальтер Блюм.
Овва, крутяк. Ти тепер тут живеш?
Це дім мого дідуся.
Зажди хвильку.
Що ти робиш?
Не трахатимемося?
Ні.
Гаразд.
Я думав, ви, східняки…
Неважливо.
А що ми тоді будемо робити?
Нічого.
Ти спатимеш біля мене.
Не люблю бути сама.
Тримай.
Нариватимешся чи розповіси комусь, що тут відбувається, —
відкинеш ласти.
Зрозумів?
Звісно.
Добре.
Одягни це і йди зі мною.
Скільки цьому століть?
БЛЮМ
Так?
Перепрошую.
Товаришу Блюм?
Я працюю в Міністерстві.
Я мушу з вами поговорити.
Мова про нашого спільного друга.
Ви ж секретар партії Блюм?
Так.
Дякую.
Дуже дякую, товаришу Блюме.
А ви хто?
Я служила в розвідці, у 18-му відділі.
А тепер я почула про товариша полковника Вечорека.
Так, це жахливо.
Це жахливо й зовсім незрозуміло для мене.
Я просто не можу зрозуміти. Він…
Заходьте.
Дякую. Красно вам дякую.
-Спасибі. -Так, заходьте.
Я просто
втратила дар мови,
адже товариш Вечорек завжди був сповнений енергії.
Це «Вечірні новини», можете дати короткий коментар?
До нашого товариша генсека ставляться, як до злочинця.
Кошмар.
Сідайте.
Красно дякую, товаришу Блюме.
Вип'єте щось?
Ні-ні.
Прошу, не заморочуйтеся через мене.
Так от,
ця справа з Вечореком жахлива. Жахіття.
Просто кошмар.
-Я б приставив цих зрадників до стіни. -Так.
-Усіх. -Так.
-Товариш полковник був би ще живий. -Авжеж.
Що ж…
-Ви точно нічого не будете? -Ну…
Хіба оту булочку.
Булочки хороші, східні.
Так.
Тоді я скуштую, так? Красно дякую.
І ще яйце спробую, гаразд?
Добре?
Спасибі. Мама завжди казала,
що їсти яйця — це така насолода!
Вона має рацію.
Розкажіть, а що саме ви робили у 18-му відділі?
«Спеціальні питання» міністра. Я працювала з ними. Можна?
Як, кажете, вас звати?
Клео Штрауб.
Поліційний відділ Марцана, як вас звати?
Алло, поліція? Мене звати Свен Петцольд.
Терміново, це надзвичайна ситуація.
Почекайте одну секунду.
Ні, стривайте, послухайте…
Може, будете чашку справжньої кави?
Якщо ви вже згадали, нехай.
Ви з полковником були близькими друзями, так?
Аж ніяк.
Лише по роботі зналися.
-Хіба руки потиснути. -Ясно.
Гарний подаруночок.
Особистий.
То товариш полковник так сильно любив свого лайку тому, що він подавав лапу?
Вражає.
Так, це знову я. Що сталося?
Ще нічого, але скоро щось станеться,
може, убивство.
Ваше точне місцеперебування?
Вулиця Гагаріна. Гагаріна, шістдесят вісім.
Це не наш район. Я перенаправлю вас моїм колегам.
Чого ви хочете?
Товариш полковник відправив мене до в'язниці,
і я хочу знати, чому.
А до чого тут я?
Самі розкажіть.
Ні, це не жарт. Вам, бляха, здається, що я жартую?
Гагаріна, шістдесят вісім. Негайно.
Треба цукру.
«Працьовитим молодцям — ця ціла полиця цукру».
Я принесу цукру.
Дідько! Ви що, показилися?
Чорт.
Дідько.
Агов! Сюди!
Туди! Давайте. Ось!
Хтось випав з вікна.
-Чорт! Чому так довго? -Заспокойтеся.
Салют.
У твого дідуся дуже класний одяг.
Що ти робиш?
Я мислю.
Про що?
«Братів Фрік».
Вштир казав, що астрологічний знак Франкліна — Рак.
Повна маячня, правда?
Ну, Фінеас — Лев. Про це свідчить його знак перемоги.
У товстуна Фредді, очевидно, висхідний знак Тельця.
Або Риби, або Водолій.
Але щоб Франклін був Раком?
У нього ж нульова чутливість.
Стрілець, висхідний знак Лева. Дивися.
Дивися, він показує світу середній палець.
Раки ніколи так не роблять.
НП «Праліна», Вульф слухає.
Анді?
Вечорек живий.
Що?
Як це живий?
Клео, Вечорек мертвий.
-Ти була на його могилі. -Дивно,
я знайшла фото, де він на Майорці, там він дуже навіть живий.
Може, це стара фотографія.
Як це? До відкриття кордону це було неможливо.
Якщо хтось хоче вкоротити собі віку через загибель вітчизни,
то їде на каву на Майорку?
Ні.
Вечорек живий.
І в нього все прекрасно.
Що ти робитимеш?
Рушу туди.
Клео,
добре подумай.
Якщо його смерть інсценована, він спланував це не сам,
а до цього причетне КДБ.
Вони не вагатимуться, а позбудуться тебе, й оком не моргнувши.
КДБ?
Як це розшифровується?
Кестрицерська держброварня?
Це не смішно. У тебе немає шансів проти них.
Ти ж не хочеш тягатися з Москвою?
Поки що ні.
Ми зробимо так:
я розпитаю товаришів і з'ясую, як усе було. Обіцяю.
Це означає, що ми команда?
Так,
так.
За однієї умови.
Ти не поїдеш на Майорку й будеш обережною.
Зрозуміла.
Я не поїду на Майорку.
-Добре. -Бувай,
-товаришу. -Гаразд.
Будь обережною.
Дивись.
Якщо трохи потренуюся,
то зможу зробити собі мінет.
Ще десять сантиметрів.
Що це там?
Тільо?
Ой, я забув.
Цей тип прийшов до мене додому й питав про тебе.
Я нічого йому не сказав.
-Чорт забирай. -Я нічого йому не сказав.
Блюм. Секретар партії.
Свене?
Де ти був усю ніч?
Я спав у машині. Не міг вислизнути.
Вона робить отруту з риби фугу.
І жбурнула мужика з вікна.
Вона божевільна на всю голову.
Хто?
-Убивця зі Штазі. -А котра саме?
Тобто «Котра саме»? Моя вбивця. З «Великого Едему».
Що в нас на вечерю?
Точно. Бляха.
Це моя черга готувати?
Твоя черга готувати була вчора.
А може, ти…
Ну гаразд.
Гайда приготуємо пасту. Це швидко.
Немає жодних доказів того, ким був той тип з «Едему».
Нині був секретар партії. Я без поняття, який між ними зв'язок.
Але я знаю, що це та сама жінка.
Я був у неї вдома й взяв дещо з її одягу.
В «Едемі» вона була в тій сукні.
Красива.
Доброго ранку.
Вечора.
Дуже мило, що ти встав.
Так, трохи збився режим.
Чому просто її не заарештувати?
У НДР я не можу просто так когось заарештувати.
Будете часниковий хліб?
Агов…Ми готуємо вечерю.
Поклади назад.
-Один хлібець. -Уже!
Лише один.
Я відчиню.
Подай мені руку, братику.
Я Роза Люксембург.
А хто ти?
Марк Петцольд.
Фелікс Дзержинський тут живе?
Ні.
Шкода.
Бувай, Марку.
Так, серйозно. Усе досі там.
Що про це думають твої колеги?
Беттгер мені не вірить, однак…
-Хто це був? -Якась Роза Люксембург.
Шукала Фелікса Дзержинського.
Склади,
пробий,
склади,
відправ додому.
Виходь.
Я знаю, хто ти,
і знаю, що ти робиш.
Тату, що відбувається?
Нічого.
Іди до хати.
Що з тобою?
Вштирило сильно.
Ось, тримай.
Просто тане у мозку.
У мозку, а не в руці.
Смішно, так?
Скажи, Тільо,
як найшвидше дістатися Майорки?
Я думав, ти не хочеш туди.
Я так сказала?
-Збрехала. -«Ейр Берлін».
Але «Ейр Берлін» — це янкі.
Я не полечу з янкі.
Потрібен інший шлях.
ПАРЛАМЕНТ НІМЕЦЬКОЇ ДЕМОКРАТИЧНОЇ РЕСПУБЛІКИ
Що?
Вітаю, гер.
Хвилинку.
А що з нею?
Зрозуміло.
До побачення.
Шльондра!
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба