EN NETFLIX-SERIE
Jenny?
"Ja, Sven?"
Jag tar bilen till biltvätten.
"Åh, du är toppen." Man gör så gott man kan, eller hur?
"Du är fantastisk, Sven Petzold." Ja.
Tack, Jenny. "Hej då, Sven."
Glömde soporna.
"Inga fara. Sånt händer."
Stopp!
-Gå bort därifrån. -Vad?
-Gå bort från garaget. -Ja.
Bort. Långt bort.
Okej.
-Bra. -Är du helt knäpp?
-Försökte du döda mig? -Ja. Jag sa ju att jag skulle det.
Vad…
-Är det en eldkastare? -Ja.
Galen. Du är ju helt galen.
Sven, jag måste få veta vem jag dödade på Big Eden.
-Ursäkta? -Vem dödade jag på Big Eden?
Att du vill döda folk med en eldkastare för att de går dig på nerverna fattar jag.
Hur funkar det annars? Du klär upp dig och går ut.
Du dricker Campari med apelsin och dansar.
Tar du sen kål på nån som du inte ens vet vem det är? Vem gör nåt sånt?
En agent får bara veta så mycket som behövs.
Men det var uppmärksamt av dig att du visste vad jag drack.
Ja.
Så där. Du måste berätta allt som brottsenheten vet om fallet.
-Jag vill veta varför jag åkte i fängelse. -Du hör ju hemma på dårhuset.
Du försöker bränna ihjäl mig, och sen tror du att jag ska hjälpa dig?
Ja.
Jag jobbar inte med lönnmördare, okej?
Och jag jobbar inte med klassfiender.
Åtminstone tänkte jag så förr. Tiderna förändras.
Så där.
Jag räddade ditt liv, förresten.
-Ta fram informationen åt mig. -Jag…
Hej då.
Galen. Helt galen.
De är brottslingar allihop, och de försöker annektera oss.
Men du ska vet en sak. Vi viker inte ner oss utan strid.
Jag jobbade inte i frihetens tjänst för att sen bara annekteras.
Vem ska annars ordna upp allt? Mielke är död.
Dödad av en usel brottsling.
Nu är det dags att försvara våra värderingar.
Har de hittat mördaren än?
De som behöver veta nåt vet redan. Håll käften nu.
Det blev väldigt bra.
-Vill du ha mer salva på? -Salva? Vad då för sorts salva?
Var är grejen?
-Vad ska du ha den till? -Du frågar för mycket, Maik.
Plikten kallar.
Jag förstår.
Det är alltså en industribyggnad, och vi vill göra dans till en industri.
En rörelse för massorna.
Dopi är livrädd för att det ska bildas kondens som förstör hans skivor.
-Vet du att det där är röd flugsvamp? -Ja, självklart.
Okej.
Häxor på medeltiden använde dem för att kunna flyga.
Jag har velat kunna flyga sen jag var typ noll år gammal.
Om man nu vill nåt vid noll års ålder. Det är frågan, har människor fri vilja?
-Hej. -Hej.
-Jag sökte… -Min morfar, eller hur?
Ja. Är han här?
Nej, han besöker kamrater på Kuba.
Jag är hans barnbarn. Jag sköter om huset.
Han sa inget om Kuba.
-Jag får återkomma. -Jag skämtade.
Som om han skulle åka på semester. Stig på.
Jag vill verkligen inte besvära.
Nej. Tvärtom. Morfar älskar att få besök.
Jag ska ta din kappa. Den är så varmt.
-Salve. -Strunta i honom. Slå dig ner.
Nåt att dricka? Morfar har lite konjak här.
Han blir arg om jag inte erbjuder gästerna.
-Klockan är 12:00. -Perfekt. Jag hänger upp den.
Morfar gick till handelsträdgården åt mig. Det är inte långt. Han är snart tillbaka.
Han är naturligtvis inte glad över det som händer med vårt älskade DDR.
Inte jag heller.
TJÄNSTELEGITIMATION UNDERRÄTTELSETJÄNSTEN BND
Men jag måste erkänna att med alla blommor som man nu kan köpa överallt
börjar jag ompröva det hela.
Det är toppen att kunna få tag på blommor från hela världen.
Inte bara nejlikor och krysantemum heller.
Ligustrar från Toscana, prästkragar från Genua,
papegojblommor från Palma och montbretior från Madagaskar.
Thilo!
Undan med dig!
Uppför dig.
De som kommer från väst är vana vid annat.
Utrikesministeriet spenderar 200 000 D-mark per år på blommor.
Tänk på allt vi kunde ha gjort med de pengarna i DDR. Kände du till det?
Nej, men snittblommor är obegripliga för mig.
De vissnar efter tre dagar.
Och tänk på allt unket vatten i vasen.
Skål.
-När kommer Otto tillbaka? -Jag vet inte exakt. Han går ju till fots.
Motion är bra. Han har äntligen insett det.
Du ser väldigt bra ut för din ålder. Tränar du?
-Lite grann. -Vad gör du då?
-Vandring, gymnastik, ibland aerobics. -Just det, du är från väst.
-Varför säger du så? "Aerobics." Vi kallar det "popgymnastik".
-Hur känner du morfar? Genom jobbet? -Nej.
-Genom jakt? -I ordets vidaste bemärkelse.
-Handelsträdgården är nog stängd nu. -Skulle nån här bry sig om öppettiderna?
Eller nåt annat överhuvudtaget?
Tack för din gästfrihet.
Jag återkommer nog imorgon.
Kan jag lämna morfar nåt meddelande? Förresten, vad hette du?
Skit också!
Thilo?
Det gick ju som jag trodde. Se på mig.
Okej, du kommer att överleva.
Nu tar vi och lägger dig. Kom nu.
Okej, ett, två, tre, upp!
Och damen med ringen?
-Hon var från BND. Hon återvänder inte. -Förlåt. Hon gillade inte blommor.
Jag har ett hål inombords.
-Så där. -De här blommorna doftar inte.
-Jag kan inte röra mig. -Sov gott.
"Sov gott?"
-Anne? -Det här är centralen.
Fru Geike är sjukskriven.
-Rapportera imorgon, tack. -Som du vill.
Hej, det här är Radio Free Berlin med senaste nytt.
DDR har meddelat att minister Erich Mielke ska få en statsbegravning.
Margot Honecker, "Den lila häxan", ska hålla minnestalet.
Och nu fortsätter vi med Volker och de största hitsen nånsin.
God kväll.
Jag måste in i arkivet igen. Jobbet, du vet?
-Jag förstår. -Ja.
Och du, Sven? Jobbar du också? Sa inte du upp dig?
Fan.
Hermann, vad ska jag säga?
Förr eller senare i livet måste en man bestämma…
Hermann ser allt, men Hermann bryr sig inte.
Jag går i pension om två veckor.
-Okej. -Okej.
ÅTERUPPTAGANDE AV "BIG EDEN" - 1989
Jag förstår inte det här.
Varför la de ner fallet så snabbt när de inte visste vem killen som dödats var?
-De kanske visste nåt som vi inte vet. -Det är värre. Allt ser så misstänkt ut.
Vet du vad som är mysko?
-Titta på kostymen. -Det har jag redan gjort.
Nej, titta. Märker du nåt?
Nej.
-Den är helt ny. -Jo, men…
Den är indränkt i piss och sånt, men tyget är inte slitet alls.
Fickorna är fortfarande igensydda. Till och med etiketten sitter kvar.
Han kanske inte brydde sig om fickor och sånt.
Då köper man sig inte en kostym för 2 500 D-mark.
Han kanske hade bråttom och precis hade köpt kostymen.
Eller så var han nån som inte brukar bära dyra kostymer.
-Ser du siffrorna här? -Nej.
Det är ett telefonnummer.
-Möjligtvis. -Det är ett telefonnummer.
Det står inget om det! De kollade inte ens upp det!
Vi måste ta reda på vem det går till.
Du inser väl att vi inte får ta med nåt?
Ja. Det var därför jag kopierade dem.
Oj. Är det en hammare?
Fan.
Släpp honom.
Akta dig, hon är en lönnmördare.
Det är väl du med, va?
Uwe?
Släpp honom.
Behåll lugnet, Kleo, annars skjuter jag idioten.
Ja, kom.
-Hoppa in. -Vad?
-Hoppa in där. -Vad?
Fan!
Tror du att jag är dum? Försök inte blåsa mig.
Prata tyska, är du snäll. Vart ska du?
Jag ska till badhuset.
Kan du inte ta det lite lugnt?
Lägg dig ner och gör det bekvämt för dig. Jag kan laga nåt.
Andi, jag är inte sjuk.
Hjälp mig, då.
Strunt i det!
Jävla overall.
Du gör mig stressad.
Jag orkar inte med dig längre.
-Vad? Vad sa du? -Att simma gör mig avslappnad!
Och du är det enda som gör mig stressad just nu.
-Varför säger du så? -Andi, jag är inte korkad.
Du är borta en natt. Alla telefonsamtal. Kvinnan från bostadsförvaltningen.
-Du kom inte och la dig igår natt heller. -Anja, du vet att jag älskar dig.
Jaså? Äventyra inte allt då.
Helvete också.
Är telefonen trasig?
Varför svarar du inte när jag ringer? Uwe kom på besök.
-Vad? Gjorde han dig illa? -Han försökte döda mig.
Han tog Thilo som gisslan.
Han hade ett konstigt garage. Du vet var det ligger.
Hallå? Har du fått tunghäfta? Var ligger garaget?
MARGOT SÄGER: MIELKE MÖRDADES AV BND
Jag kan tyvärr inte hjälpa er. Ni förstår, 1987 var ju för länge sen.
Alla köper mörkgrå Giorgio Armani-kostymer.
Okej.
Du skrev upp ditt privata telefonnummer på kortet.
Det kanske du minns?
Ja, men jag minns inte varenda gång.
Okej. Då går vi igenom lite detaljer.
Längd 193 cm, mellan 30 och 35 år gammal.
Smal, kort mörkt hår, tre dagars skäggstubb, snygg.
Ja, det beskriver de flesta män jag ger mitt nummer till.
Jaså?
Okej.
Men ibland finns det väl de som du inte gillar lika mycket?
Jag menar, fanns det några slående drag som du kanske…
Herrejösses. Det kan inte vara sant.
Vad är det här, då?
En kamera.
-En kamera. Jag ser det. -Ja.
Ursäkta, men det här är en lyxbutik.
Vet ni hur många som stjäl saker härifrån? Det är en försiktighetsåtgärd.
En kamera? Gömd bakom en spegel?
Vi kan göra det här på det enkla sättet, eller så återvänder vi till stationen.
Vi skaffar en husrannsakningsorder och återvänder hit.
Sen går vi igenom allt. Vi kollar alla kvitton och fakturor,
och vi granskar kamerabilderna extra noga.
-Så ligger det till. -Hur vill du ha det?
-Vad gör han nu? -Ingen aning.
-Rannsakningsorder, var det rätt? -Ja.
-Jag har alltid velat säga det. -Ja.
Varsågoda.
Du tar alltså
bilder på män som är nakna?
-Nej. Bara i underkläderna. -Förlåt, bara i kalsongerna, förstås.
Jag skulle aldrig ta foton på nån utan underkläder.
Bilderna är bara för mitt privata bruk. Jag samlar på dem.
-Jag gör inget med dem. -Okej.
-Ja, som… -Som med frimärken.
Ja, de är också väldigt…
Det där…
Det är han. Han där.
-Får jag? -Ja.
Just det, ja. Det var i juli 1987. Det var en spännande tid i stan.
Berlins 750-årsjubileum. Fullt med turister.
Han var en väldigt snygg man, men konstig.
-Vad var konstigt med honom? -Han hade bråttom.
Han tog första bästa kostym, även om storlek 48 hade passat bättre.
Han lämnade kvar sina gamla kläder, betalade med nya sedlar och sa knappt nåt.
Och sen var det grejen med resväskan.
Resväskan?
Längst ner på bilden här. Han vaktade den som en hök.
Jag försökte skjuta den åt sidan, men då blev han arg.
Vem vet vad som fanns i?
-Okej. -Men det var en annan tid.
Det var inte ofta som DDR-medborgare handlade på Kurfürstendamm.
-DDR-medborgare? Varför tror du det? -Resväskan var typiskt östtysk.
Klarröd. Det var en sämre läderimitation. Kunde bara ha tillverkats i DDR.
Gummi på en sida, garn med inblandning av viskosfiber.
Vi säljer väldigt exklusiva resväskor här, men han vägrade lämna den ifrån sig.
Jag ville få undan den från spegeln, men…
Tack. Du är en verklig klenod!
DDR.
Får jag ta med det här?
-Ja. -Tack.
Jag ger dig gärna mitt privata nummer ifall du har fler frågor eller så.
Jag heter Merkus.
Sven.
Freddy.
Det var därför jag gick med. Förstår du? För att få fred. Därför byggde vi muren.
Vi var beredda på politiskt bedrägeri. I förväg, alltså.
-Jaha. -Ja.
Nå, då så…
Okej, då får väl vi se till att bli klara här, eller hur?
-Ja. -Luta huvudet bakåt, så här.
Thilo!
Ner på golvet!
Kleo, det är ju helt galet. Vad händer egentligen i dag?
Så där.
Kom, Thilo, vi ska åka hem.
Titta, Halloren-choklad.
Försten hit!
"Hajsan!"
Var det menat som ett skämt om…
-Blicken rakt fram. -Okej.
Som liten hittade jag en hajtand på stranden.
Jag tyckte det var så lustigt,
för jag tänkte att en haj simmade runt utan en tand nånstans där ute.
Fick du reda på nåt?
Ja. En hel del, faktiskt.
Varför ringde du inte genast? Varför behövde jag ringa dig?
För att jag inte vet om jag officiellt jobbar åt dig. Jag har inget kontrakt.
Killen på Big Eden var nog en östtysk.
Stasi eller utrikes underrättelsetjänst, jag vet inte. Han hade en röd resväska…
Den släppte han inte ur sikte.
Var fanns resväskan? Uppenbarligen inte på Big Eden.
Ingen aning.
-Jag frågade runt lite om dig. -Jaså?
Inte så framgångsrik, professionellt sett.
Eller hur?
Vad vill du att jag ska säga?
Jag blev pappa när jag var 19, och det prioriterades ett tag.
När jag återvände hamnade jag på bedrägeriroteln…
Fascinerande berättelse.
Kleo Straub har alla nödvändiga kontakter i Stasi.
Hon känner till ansikten, namn och strukturer.
Om nån kan hitta resväskan är det hon. Vinn hennes förtroende.
Då får du ditt kontrakt. Okej?
Okej.
Vi hörs snart igen.
Hajtänder växer ut igen.
Din haj med en tand för lite finns inte.
Lägg av.
Jösses!
Det var väldigt nära. Den fittan dödade mig nästan. Fitta!
Hur dum kan du vara som tar killen som gisslan?
Han såg mig. Jag tänkte döda honom. Vet du hur nära hon kom, Andi?
"Hur nära hon kom?" Du skulle ta hand om Kleo.
Ja, jag vet. Hon är seg.
Du skulle ju göra dig kvitt henne. Dumma idiot. Du sabbar hela uppdraget.
-Vet du vad som händer om vi misslyckas? -Jag är medveten om det, för Guds skull!
Ja. Vad gör vi nu?
Nu måste du hjälpa mig.
Jenny?
GICK UT. BLIR KANSKE BORTA ETT TAG!
Jag har stället för mig själv.
Jag är en slusk.
Pang!
Vad har du hittat?
Kan jag få lite juice?
Juice?
Jag var väl väldigt tydlig sist, eller hur?
Vad gör du här? Varför skulle jag jobba ihop med dig?
För att du skulle kunna bli historisk? Vad sägs om det?
Okej, jag lyssnar.
Bra. Du hade rätt om Wieczorek, Blum och Mielke.
De sydde in mig utan att jag visste varför. Rätt där med.
Lösningen finns kanske här. Det måste ha varit nån slags konspiration.
Nåt som involverade Stasi, BND, och troligen också CIA.
Den här saken är så stor att den inte ens får komma ut nu.
Ja.
En konspiration som involverar CIA, Stasi och BND?
Om vi ska samarbeta måste du följa mina regler, okej?
Regeln är att du slutar döda folk. Det är inte okej.
-Dina regler? -Ja!
Okej.
Är vi ett team?
-Inget mer dödande? -Inget mer dödande.
Då är vi ett team.
-En DDR-medborgare? -Med en resväska.
-Varför skulle jag döda nån från DDR? -Ingen aning, säg det, du.
Vad är det här?
Halloren-choklad.
Vad gör en östtysk i en helt ny kostym
på ett disco i Västberlin där han dödas av Stasi?
Han måste ha varit en avhoppare.
Varför döda honom annars?
Okej. Vi har en påstådd avhoppare som strax före sin död
sågs med en resväska som han inte släppte ur sikte.
Överlämningen kanske skulle ske där.
Så klart, överlämningen! Okej, överlämningen.
Mitt i en spionhistoria. Hemliga underrättelsetjänster, avhoppare.
Alla spionhistorier innehåller väl en resväska förr eller senare, eller hur?
Nästa steg är att hitta resväskan och utröna vad som finns i den.
-Din dumma jävel! -Vad är det, Kleo? Vänta. Fan!
Hallå?
-Herregud, Jenny! -Är allt bra?
-Ja. -Godkväll.
God kväll. Petzold från bedrägeriroteln.
-Var är kvinnan? -Var är Mark?
-Vilken kvinna? -Vi fick höra att du hotades av en kvinna.
-Var är hon? -Ingen kvinna här.
-Var är kvinnan med pistolen? -Allt är bra. Ingen kvinna här.
-Är du okej? -Ja, toppen.
-Får vi ta en titt? -Jag såg henne.
Nej. Ursäkta mig.
Jag är hemskt ledsen. Min fru har problem med svartsjuka,
särskilt efter att hon har druckit. Jag önskar att det vore ett skämt.
-Har du druckit nåt? -Vad?
Det har hon. Förlåt. Ni har nog bättre saker för er. Tack för er snabba insats.
Det var så lite. Tack. Trevlig kväll.
-Tack. -Adjö. Ha det så bra.
Tack.
Jenny, vänta, snälla du. Ge mig ett ögonblick, bara!
-Jenny. Låt mig förklara. -Jag är trött på det här. Det är nog nu!
-Du lyssnar inte. -Hela tiden!
Nej, sluta.
Jag svarar.
Wolf.
Det är jag. Jag har ny information. Kom till Tacheles genast.
Andi?
Det sena skiftet imorgon? Okej. Tack.
-Hej. -Hej.
Kan vi prata?
Hela polisgrejen var ett missförstånd.
Min flickvän Jenny trodde att jag var i fara,
för du är ju farlig.
Jag har inte berättat nåt för nån.
Skriv inte upp mig på din dödslista igen, snälla du.
Jag vill att vi fortsätter att samarbeta, för jag tror att vi kan bli
ett riktigt häftigt team.
Just det.
Som du vill.
Okej.
Jo, alltså… Jenny kastade ut mig.
Och…
Du kan sova på soffan.
På den soffan, eller…
TELEFON
Svara då.
-Ja? -Det är jag, Uwe.
Du är skyldig mig ett garage, kamrat.
Men jag vet några saker som kanske intresserar dig.
-Vilka saker då? -Jag vet varför firman offrade dig.
Du skulle döda en kille på Big Eden. Sen begicks det misstag.
Jag vet också varför Andi inte dök upp igår.
Hur kan du veta det? Vem jobbar du åt?
Du får välja mötesplats. Tillsammans kan vi få skutan på rätt köl.
Okej.
Nånstans med mycket folk. Café International. Nu.
Sluta knacka, din fitta! Vänta på din tur!
-Wolf. -Café International. Club Cola.
Vad handlade det där om?
-Knullade ni? -Vad?
Knullade ni, du och Kleo?
Vad har du med det att göra?
Nej. Jag fick inte knulla henne heller. Det verkar inte vara hennes grej.
Frukost? Jag har frallor som bara ska värmas.
Var är Kleo?
Hon stack precis.
Vad?
-Hon stack precis. -Vart skulle hon?
Café International.
-Varför ska hon dit? -Ingen aning. Det sa hon inte.
-Hon gillar inte frågor eller att knulla. -Kan du sluta säga "knulla"?
Gillar du att tända på?
Du ser ut som om du gör det.
Jag ska kanske öppna en klubb snart. Techno.
Jag behöver en rökmaskin. Vet du hur mycket en sån kostar?
Ingen aning.
Vad säger du istället för "knulla"?
Är du beväpnad?
-Självklart. Du? -Ja.
-Är du avlyssnad? -Var inte dum.
-Klä av dig. -Ska jag strippa?
Okej.
Klä av dig.
Okej.
Socialismen är inte besegrad. Vi låter oss inte annekteras.
Vi var aldrig vänner. Nu behöver vi varann.
"Varann?" Uwe, vilka pratar du om? Se dig omkring.
-Det finns inga "vi" längre. -Vad önskas?
-Inget för mig. -Club Cola.
Berätta nu allt du vet. Vilka misstag begicks, och hur är Andi inblandad?
DDR gav oss allt. Socialismen gjorde oss till de vi är.
Vi borde inte gömma oss.
Vi gör många saker bättre än kapitalisterna.
Till och med vår Club Cola är bättre.
-Allt socker i västerlänningarnas hjärnor… -Uwe!
Säg inte att du inte vet vad kampen gällde eller vilka kamraterna var.
Du stod alltid allra längst fram. Eller hur, Kleo? "Alltid redo."
-Fan! -Herregud!
Undan!
Fan!
Undertexter: Mats Nilsson