EN NETFLIX-SERIE
Så er det nu.
Thilo, din tid er kommet.
Hils din prinsesse.
-Hej. -Goddag.
Tak.
Hej.
Pedro!
-Goddag. -Hej.
Følg med.
-Skal jeg følge med? -Ja. Denne vej.
Okay.
-Vil De begynde, eller skal jeg? -Nej, værsgo.
Vi havde en aftale, ikke?
De giver mig informationer, og til gengæld får De arbejde i BND.
Men jeg har ikke fået nogen. Hvorfor ikke?
Jeg ville have fortalt dig om rejsen, så snart jeg fik chancen.
Problemet er, at Kleo…
At målet…
…besluttede straks at flyve til Chile. Så jeg havde ikke tid til at sige det.
Der var dog nok tid til, at jeg fik nys om den "hemmelige" rejse.
Mine kontakter gjorde, hvad De ikke kunne.
Hvilken konklusion ville De drage i mit sted?
Ingen anelse. Spørg Deres kontakter.
De kender vel ordet "Romeo-agent", formoder jeg?
Nej, men jeg går ikke i seng med hende, hvis De antyder det.
Det er jeg ligeglad med. Hun stoler på Dem.
Er De villig til at samarbejde med BND?
Ja, jeg er. Men De er ærlig talt ikke i stand til at fastsætte vilkår.
-Hvem er så? -Kleo stoler på mig.
Så De gør mig til officiel BND-agent, og vi fortsætter samtalen.
Forstået?
Vi forhandler på lige vilkår. Jeg er ikke stikirenddreng.
Nej, De har ret. De er meget mere end det.
Netop.
Mistænkt i en drabssag…
…måske?
Eller måske to drabssager?
Okay.
Nå?
Ingen anelse. Rutinetjek. Hvordan skulle jeg vide, hvad de vil?
Så…
Skal vi gå?
PENSIONAT
En dobbeltseng? Seriøst?
Ja. De havde ikke andet.
Jeg kan ikke lide at sove alene. Det har intet med dig at gøre.
Okay.
Den synker lidt.
Men hvis vi vender madrassen, går det nok.
Sven, er du okay?
Ja. Hvorfor?
Du virker anspændt.
Ja.
-Er det Jorges hus? -Ja.
Du bliver her.
Undskyld forstyrrelsen.
Hvor er Jorge? Bor han her?
Nej, Jorge er ikke længere iblandt os.
Herren tog ham under sine vinger.
Det gør mig ondt.
Hvornår døde han?
For fem måneder siden. En hjernesvulst.
Han var en god dreng.
-Var I to venner? -Ja.
Det er jeg ked af.
Hvor forfærdeligt.
Han led ikke meget. Det var en lettelse.
Jeg ønsker Dem alt godt.
I lige måde.
-Kleo var lige hjemme hos mig. -Var hun der?
Vi var forberedte.
Carmen tog sig af hende.
Hvad gjorde hun?
Hun fandt på noget.
Fandt hun på noget?
Og du tror, Kleo bare vil falde for den?
Ja da.
Hun er væk nu, så bare rolig.
Hej, Jorge.
Kleo!
Det er dig.
-Sikken varm velkomst. -Du ser godt ud.
I lige måde.
Som altid.
Og du ser slet ikke død ud.
Vi må tale sammen, Jorge.
Hvad så? Hvorfor så alvorlig?
Som om du ikke ved det.
Handler det om gamle dage?
Nej.
Hvorfor er du her?
-Hvor er kufferten? -Hvilken?
Den kuffert, du fik af min bedstefar.
-Jeg forstår det ikke. -Jo, du gør.
Kleo, du ved, jeg ikke kan give dig den.
Du ved, jeg ikke giver op.
-Folk ændrer sig aldrig. -Jo, de gør. Folk ændrer sig.
Dit land reddede mit liv, og det er jeg taknemmelig for.
Selvfølgelig er jeg på DDR's side nu. På den rigtige side.
-Hvad med dig? -Den rigtige side?
Den narrede mig til at tro på noget, der ikke fandtes.
Jeg spørger ikke igen, Jorge.
Kom med.
Beklager, Kleo.
Fandens! Forpulede kælling!
Gale, gamle kone.
Ja?
Kleo, du er i live. Respekt.
Ramona.
Vi bør mødes.
El Buitre Bar.
Jeg venter på dig.
Jorge?
Jorge!
Hvor er Kleo?
Pas på!
Hvor kom den mand fra? Åh gud, hvad er det sket?
Pis!
Hjælp! Politi!
Pis!
Hjælp! Kom nu!
Pis!
Vi må væk herfra.
-Hurtigt. Politiet er her om lidt. -Hjælp! Politi!
-Hvad er der sket med din hals? -Ramona er her.
Hvad?
Vi skal mødes i El Buitre Bar.
Tag hen på hendes hotel. Carrera.
Folk fra Firmaet bor altid der.
Led efter spor om kufferten. Og kom så til baren.
Goddag. Det er en smuk dag udenfor, ikke?
-Ja, det er det vel. -Ja.
En ven har glemt noget vigtigt på sit værelse,
og jeg skal hente det. Navnet er Ramona Brandt.
-Okay, hvilket værelse? -Det er 43.
Fireogtredive.
Nej, vent. Jeg har glemt det. Slår De det op?
Skal jeg lukke en fremmed ind på en af vores gæsters værelse?
Ja, det er dumt, ikke? Ja.
Okay.
Lad os gøre det officielt.
Jeg er fra den tyske efterretningstjeneste.
På en strengt fortrolig mission,
og jeg skal have fuld adgang til lejligheden nu.
Må jeg se id igen, tak?
Nej.
Okay.
Jeg kan godt lide uret.
Tag plads.
Pæne sko.
Tak. Meget elegante, ikke?
Det er de eneste, jeg kan passe. Mine ben er så hævede.
Og jeg skal pisse hele tiden.
Graviditet belaster kroppen.
Det er et ømtåleligt emne for dig, ikke?
Undskyld.
Hvor er kufferten?
Kender du den russiske legende om rusalka?
Nej.
I Rusland siger de, at en ung pige,
der dør en uren død, bliver til en rusalka, en vandånd.
En rusalka er ofte vred og ond.
Hun bortfører nyfødte og drukner unge mænd i floder.
Men nogle gange gør hun det modsatte.
Nogle gange hjælper rusalka kvinder med at spinde uld eller passe deres børn.
Og? Er der andet?
Hvilken slags rusalka er du?
Ond og destruktiv, fordi nogen pinte dig?
Eller god og hjælpsom, fordi du vil mindske lidelsen?
Du kan forhindre mere lidelse, hvis du bare vælger den rigtige side.
Hvad er rigtigt og forkert?
Ramona?
Jeg elsker den historie.
En skam.
Jeg håbede, du også ville.
Kaffe?
To kaffe, tak.
Undskyld mig. Jeg skal tisse.
Tak.
Godt forsøgt.
Hvad er der i den? TTX?
Hold da op, Kleo. Ikke dårligt.
Hvor er kufferten?
Det kan jeg ikke fortælle, og det ved du. Flyv bare hjem.
Eller tag til Valparaíso ved havet. Har du set kysten?
Hvad vil du gøre? Skyde mig? Jeg er gravid.
Kleo, vidste du, at TTX også virker som kontaktgift?
Det mindste sår er nok, som det på din finger.
Hun er død om en halv time.
Det vil ligne et slagtilfælde.
Bare rolig.
Jeg er hjemme til middag.
Jeg skal lige hente noget først.
For fanden!
Kleo!
Kleo! Vågn op. Hvad skete der, Kleo?
Blev du skudt? Kleo?
Sir? Undskyld, señor. Hvad skete der med hende?
Nej, skyd ikke.
Kleo, vågn op!
-Kleo, tal med mig. Hvad skete der? -Gift.
Gift? Du blev forgiftet. Ja? Hvad skal vi gøre?
Dopamin.
-Igen. -Dopamin.
Dopamin? Så skaffer vi dopamin. Hvor får vi det fra?
Hotel.
Hotellet?
Kom så.
Kleo? Hvor er dopaminen?
Dopamin! Jeg har den.
Okay.
LAVET I DDR
Vågn nu op.
Kleo? Er du okay? Er du der?
Jeg troede et øjeblik, jeg havde mistet dig.
Det ville have været noget lort.
Sven?
Hvor er kufferten?
Det her var på hendes værelse.
Bare vi ikke kommer for sent.
Ramona!
Kør!
Pis. Hun følger efter os.
Giv den gas.
Kør hurtigere!
-Jeg kører så hurtigt, jeg kan! -Drej!
-Hun nærmer sig. Du skal køre hurtigere! -Sømmet er i bund!
Kør, mand!
Jeg prøver! Sømmet er i bund!
Jeg egner mig ikke til det! Okay?
Pis!
Fandens!
Åh nej!
-Kom du noget til? -Det ved jeg ikke. Det tror jeg ikke.
Ramona.
Er I okay?
Ud!
Vi skal ud! Hurtigt ud!
Hendes vand er gået.
Skal hun føde barnet nu?
Vi hjælper barnet til verden.
Hvad?
Hent hjælp.
Ellers andet?
Hej!
Vi har problemo. Kom ned!
Det er en pige.
Hun har vel allerede et navn, ikke?
Liliane.
Ligesom blomsten.
Hvad synes du?
Her?
Her.
Godt.
Vær forsigtig.
Hvad…
-Er det… -Her!
Er det den røde kuffert?
-Grib. -Vent, nej, smid den ikke.
Honecker?
Præsident Reagan?
Hvad er det? Hvorfor har de cowboyhatte på?
Det er vanvittigt.
Hvad er det?
Det må være en slags pagt.
En hemmelig aftale.
Reagan finansierede DDR og holdt det i live med dollars.
Uden om Kongressen, lader det til.
DDR var i ledtog med fjenden.
Kleo, hvis det kommer ud…
Hej, Kleo.
Margot Honecker?
Der er den!
Må jeg? Ja?
Hvad…
Hvad laver du her?
Jeg kom efter kufferten.
Det er beviset, ikke?
Dette er beviset på…
Reagan-Honecker-pagten.
Men hvorfor…
Hvad…
Intet af det her giver mening.
Arbejderklassen kan ikke bebrejdes. Den gjorde sit bedste.
Vores elskede land gik alligevel fallit.
Det havde Ronald Reagan også et problem med.
Uden DDR, ingen BRD, og uden BRD, ingen indflydelse i Europa.
Kun når man har en ydre fjende, finder man indre styrke.
Hvad?
Reagan skulle bruge et fjendebillede, og vi skulle bruge penge.
"Du klør mig på ryggen, jeg klør dig."
Arbejdede I tæt sammen med fjenden?
Du forstår vel, hvorfor verden aldrig må finde ud af det.
Ellers har amerikanerne, russerne og os selv et alvorligt problem.
Hold da op, det er…
Desværre fik røvhullet Mielke sine beskidte poter på dokumenterne
og afpressede min Erich samt alle andre.
Og så får idioten kufferten stjålet, det fjols.
Godt.
Du kommer, skænker dig en drink
og tror, vi giver dig kufferten.
Ja, det tror jeg.
-Hvorfor skulle vi det? -Ja, hvorfor?
Din mor.
Brigitte, ikke?
Hun er ikke død.
Hun lever.
Hun forlod dig heller ikke, som Otto altid sagde.
Han fik hende anholdt, ligesom han gjorde mod dig.
Vesten betalte for hendes løsladelse i 78.
Jeg vil fortælle dig, hvor hun er,
hvis du giver mig kufferten.
Nej, Kleo.
Nej.
Jeg har lagt adressen
på Hotel Carrera.
Kleo?
-Tak. -Det var så lidt.
Det er enormt, forstår du, Jenny? Ikke selve kufferten, men indholdet.
Jenny, ved du, hvad det betyder?
Jeg forstår det knap nok, men den tyske genforening afhænger af det.
Den kolde krig kunne være forbi. Alt og meget mere.
Men ikke, hvis den ender i de forkerte hænder. Og hvis ansvar er det?
-Mit. -Sven.
Der var en tid, hvor dine historier var spændende,
men vi er blevet voksne nu.
Eller en af os er.
Det er ikke noget, jeg finder på.
Det er præcis, hvad der skete, Jenny.
Du er fuld igen, ikke?
Sven, få noget søvn, okay?
Hvad… Nej, vent!
Vent!
Nå?
Hvad sagde han?
Noget vås.
Jeg er bekymret.
Han klarer sig.
Vin?
Kys mig i røven.
Ja?
Jeg ved, hvor den røde kuffert er.
Hvor?
Den information har sin pris.
Jeg vil se hende igen.
Jeg vil vide, hvordan hun lugter.
Det var den værste dag, den dag, jeg ikke længere huskede,
hvordan hun lugtede.
Det handler ikke kun om, hvad du vil. Forstår du det?
Det handler ikke kun om dig.
Jeg er lige så involveret som dig.
Vi gennemgik alt det her sammen. Vi var et team.
Uden mig var du død.
Men du fik det eventyr, du altid har ønsket dig.
Og hvad så?
Du har smidt noget væk, der kunne afgøre
millioner af menneskers skæbne for din mors skide adresse!
Ja.
Og?
Hvad mener du med "og"?
Det, du gjorde, var egoistisk. Og det var utrolig dumt!
Ved du hvad, Sven?
Hele livet har jeg gjort, hvad andre ønskede.
Jeg har altid kun tjent den ene sag.
Det her var min første beslutning. Den allerførste.
Tillykke! Din første beslutning var forkert.
Og det var ikke kun op til dig at bestemme! Basta!
Jeg ville tage den samme beslutning igen!
Kommer du med?
Ja, hvad kan jeg ellers gøre?
VESTBERLIN
Nervøs?
Ja.
-Hvad laver du? -Intet.
-Sven? -Hvad?
Hvad… Sven, nej! Stop!
Røvhul.
Gå så.
Okay, så.
Hej.
Hvad vil De her?
Bor I her?
Ja.
Er jeres mor hjemme?
Mor?
Der er en dame, der vil se dig.
Mange tak.
Jeg kommer.
Her er jeg.
Du har klippet håret.
Jeg ved ikke, hvad Otto har sagt.
Sandheden er,
at jeg ikke var enig i min strenge socialistiske opdragelse.
Jeg ønskede et andet DDR.
Så han anmeldte mig.
Forrådte mig.
Jeg har tænkt på dig, Kleo.
Ofte.
Det tog mig meget tid og energi at bygge alt det her…
…ud af ingenting.
Det her liv.
Og det er fint, som det er.
Fint.
Og?
Hun lugtede af æg i sennepssovs.
Jeg er ked af, hun afviste dig.
Kleo?
Må jeg komme ind?
Jeg har ingen steder at tage hen.
VI SES IGEN PÅ DEN ANDEN SIDE THILO
Sven.
Er du okay?
Det ærgrer mig, at Margot har den skide kuffert.
Måske har hun den ikke længere.
Hvad mener du?
Jeg plaprer bare. Glem det.
-Hvad betyder det? -Intet. Det var en spøg. Glem det.
Sig mig det.
Jeg har måske sørget for, at hun ikke har kufferten længere.
Tager du pis på mig?
Du er en forræder.
Hvad er jeg?
Du er fandeme en forræder.
Ikke mere Stasi-retorik, tak.
Jeg mistede mit job på grund af dig. Jeg mistede min familie.
-Hvor er kufferten? -Jeg dræbte folk på grund af dig.
Du tog en dårlig beslutning, som du nu fortryder. Okay?
Dit dumme svin!
Som ønsket.
Vi takker Dem på vegne af Amerikas Forenede Stater.
Deres folk fra BND vil nok ikke være så glade.
Det ved jeg ikke. Jeg er ligeglad.
Min lille soldat.
Møgso!
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen