EN NETFLIX-SERIE
Nå skjer det.
Thilo, kompis. Dette er din store stund.
Hils prinsessen din.
-Hei. -God morgen.
Takk.
Hei.
Pedro!
-God morgen, señor. -God morgen.
Vennligst bli med meg.
-Skal jeg bli med? -Ja. Denne vei.
Ok.
Skal du eller jeg begynne?
Vær så god.
Hadde ikke vi en avtale?
Du skulle få jobb i BND om du ga meg informasjon.
Men jeg har ikke fått info. Hvorfor ikke?
Planen var å si fra om turen vår så snart jeg fikk anledning.
Problemet er at Kleo…
Målet vårt ville fly til Chile med en gang.
Så jeg rakk ikke å orientere deg.
Ryktet om denne "hemmelige" reisen rakk derimot å nå meg.
Mine kilder klarte det du ikke klarte.
Hva burde jeg slutte ut fra det?
Ingen anelse. Spør kildene dine.
Begrepet "Romeo-agent", kjenner du til det?
Nei, men vi har ingen affære, om du insinuerer det.
Det er uvesentlig. Hun stoler på deg.
Så er du villig til å samarbeide med BND?
Ja, men det er ikke du som er i en posisjon til å stille betingelser.
-Hvem da? -Kleo stoler på meg.
Så snart jeg blir BND-agent formelt sett, kan vi gjenoppta samtalen, forstått?
Jeg er en likemann, ikke en løpegutt som leverer info.
Du har rett, du er jo så mye mer enn som så.
Nettopp.
Mistenkt i en drapssak…
kanskje?
Eller kanskje i to drapssaker?
Ok.
-Nå? -Aner ikke. Rutinekontroll.
Hvordan skal jeg vite hva de ville?
Nå? Skal vi dra?
PENSJONAT
Dobbeltseng? Seriøst?
Ja. De hadde ikke noe annet.
Jeg liker ikke å sove alene.
-Det har ingenting med deg å gjøre. -Ok.
Den er litt nedligget.
Men hvis vi snur madrassen, går det nok greit.
Sven, går det bra?
Ja. Hvordan det?
Du er anspent.
Ja.
-Er det Jorges hus? -Ja.
Vent her.
Beklager å forstyrre.
Hvor er Jorge? Bor han her?
Nei, Jorge er ikke blant oss lenger.
Herren har tatt ham under sine vinger.
Å, kondolerer så mye.
Når døde han?
For fem måneder siden. Han fikk svulst på hjernen. En god gutt.
Var dere venner?
Ja.
Så trist.
Så fryktelig.
Han led ikke lenge, det var en trøst.
Ha det så bra.
Ha det så bra, du også.
-Kleo kom på døren nå nettopp. -Hos deg?
Vi var forberedt.
-Carmen ordnet opp. -Hvordan da?
-Hun diktet opp noe. -Diktet opp noe?
Og du tror Kleo tok det for god fisk?
Absolutt.
Hun dro nå, så ta det med ro.
Hei, Jorge.
Kleo! Du her?
For en varm velkomst.
Du ser godt ut.
Du også.
Som vanlig.
Og du er tilsynelatende langt fra død.
-Vi må ta en prat. -Hva er det. Hvorfor så alvorlig mine?
Det vet du godt.
Gjelder det gamle dager?
Nei.
Hva gjør du her da?
-Hvor er kofferten? -Hvilken?
Kofferten du fikk fra bestefar.
-Nå henger jeg ikke med. -Å, jo da.
-Du vet at jeg ikke kan gi den til deg. -Du vet at jeg aldri gir meg.
-Folk forandrer seg aldri. -Jo, folk kan forandre seg.
Landet ditt reddet livet mitt. Det er jeg takknemlig for.
Klart jeg støtter DDR nå. Jeg har valgt riktig side.
Hva med deg?
Riktig side?
Den riktige siden fikk meg til å tro på et blendverk.
Jeg gidder ikke å spørre to ganger, Jorge.
Kom.
Jeg er lei for det, Kleo.
Forbanna dritt!
Forbanna drittkjerring!
Gamle skrulle.
Ja?
Kleo, du er i live. Respekt.
Ramona.
Vi burde møtes.
Bar El Buitre. Jeg venter der.
Jorge?
Jorge!
Hvor er Kleo?
Pass deg!
Hvor kom han fra? Herregud, hva skjedde?
Faen!
Hjelp! Politi!
Faen!
Hjelp! Vær så snill!
Faen!
Vi må bort herfra.
-Skynd deg, politiet dukker snart opp. -Hjelp! Politi!
-Hva har skjedd med halsen din? -Ramona er her.
Hva?
Jeg skal møte henne på Bar El Buitre. Dra til hennes hotell, Carrera.
Folk fra tjenesten pleier å bo der.
Snus opp spor som leder til kofferten, og kom til baren.
Hei, sir. Nydelig dag, eller hva?
-Ja, det er vel det. -Ja.
En venn glemte noe viktig på rommet. Hun ba meg hente det.
Ramona Brandt, heter hun.
-Ok, hvilket romnummer, sir? -43.
Trettifire.
Nei, jeg har glemt det. Du får sjekke.
Skal jeg slippe en fremmed inn på rommet til en gjest?
Ja, det ville jo ha vært dumt.
Ok. Da får vi gjøre det mer formelt.
Jeg jobber for tysk etterretning og er på et strengt fortrolig oppdrag.
Jeg trenger uinnskrenket adgang til rommet nå.
Får jeg se legitimasjonen igjen?
Nei.
Ok.
Fin klokke.
Slå deg ned.
Fine sko.
Å, takk. Elegante, eller hva?
Det er de eneste skoene jeg får på meg. Beina er så hovne.
Og i tillegg må jeg pisse hele tiden.
Kroppen får virkelig kjørt seg under et svangerskap.
Er det et ømt tema for deg?
Unnskyld.
Hvor er kofferten?
Kjenner du til de russiske sagnene om rusalka?
Nei.
I Russland heter det seg at en ung jente som lider en uren død,
forvandles til en rusalka, en vannymfe.
En rusalka er i mange tilfeller olm og ondskapsfull.
Hun stjeler nyfødte og drukner unge menn i elver.
Men hun kan også gjøre det motsatte.
En rusalka kan hjelpe kvinner med spinning eller barnepass.
Og hva så?
Hva slags rusalka er du?
Ondskapsfull og ødeleggende fordi du ble påført lidelse?
Eller godhjertet og hjelpsom fordi du ikke vil se mer lidelse?
Du kan nemlig forhindre mer lidelse hvis du velger riktig side.
Hvem avgjør hva som er rett og galt?
Ramona?
Jeg liker den historien.
Så synd.
Jeg håpte du ville like den også.
Kaffe?
To kaffe, takk.
Ha meg unnskyldt, jeg er trengt.
Takk.
Godt forsøk.
Hva har du i? Tetrodotoksin?
Oi, Kleo. Ikke verst.
Hvor er kofferten?
Det kan jeg ikke si, det vet du godt. Fly hjem.
Eller dra til Valparaíso ved kysten.
Har du vært ved sjøen?
Hva nå? Skal du skyte meg? Jeg er gravid.
Kleo, vet du at tetrodotoksin virker via berøring også?
Et lite sår er nok, som det på fingeren din.
Om en halvtime er hun død. Det vil se ut som et hjerneslag.
Ingen grunn til bekymring.
Jeg er nok tilbake til middagen. Jeg må bare hente noe.
Faen!
Kleo!
Kleo! Våkne. Hva har skjedd?
Er du blitt skutt? Kleo?
Sir! Unnskyld, señor. Hva har skjedd med henne?
Nei, ikke skyt.
Kleo, våkne!
Si noe. Hva har skjedd?
Gift.
Gift? Du er forgiftet? Hva må vi få tak i?
Dopamin.
-Gjenta. -Dopamin.
Dopamin? Da skaffer vi det. Men hvor?
Hotell.
På hotellet?
Kom igjen.
Kleo? Hvor er dopaminet?
Dopamin! Jeg fant det.
Ok…
PRODUSERT I DDR
Vær så snill, våkne.
Kleo? Går det bra? Er du våken?
Jeg var redd jeg hadde mistet deg.
Det ville ha vært dritkjipt.
Sven?
Hvor er kofferten?
Fra rommet hennes.
Håper vi ikke kommer for sent.
Ramona!
Kjør!
Faen. Hun følger etter oss.
Klampen i bånn.
Kjør fortere!
-Jeg kjører så fort jeg kan! -Sving!
Hun tar innpå! Kjør fortere!
-Jeg tråkker pedalen helt ned i gulvet. -Kjør!
Jeg prøver! Klampen er i bånn! Dette er ikke noe for meg, ok?
Faen!
Er du skadd?
Vet ikke. Tror ikke det.
Ramona.
Går det bra?
Kom deg ut!
Vi må ut, og det litt kjapt!
Vannet gikk.
Skal hun føde nå?
Det barnet skal vi forløse.
Hva?
Hent hjelp!
Noe mer i samme slengen?
Hei!
Vi har problemo. Kom ned hit, er dere snille.
Det er en jente.
Dere har vel bestemt dere for navn?
Liliane.
Som blomsten.
Hva syns du om det?
Her?
Her.
Fint.
Ok, men pass… på.
-Er det…? -Her!
Den røde kofferten?
-Ta imot. -Nei, ikke kast den!
Honecker?
President Reagan?
Hva er dette for noe? Hvorfor har de på cowboyhatt?
Helt avsindig.
Hva er dette for noe, da?
Det… må være en eller annen slags pakt.
En hemmelig avtale.
Reagan holdt DDR flytende ved å overføre dollar.
Uten å underrette kongressen, later det til.
DDR sto i ledtog med fienden.
Kleo, om dette blir kjent…
Hallo, Kleo.
Margot Honecker?
Der er den jo!
Kan jeg ta? Ja?
Hva…?
Hva gjør du her?
Jeg skal hente kofferten.
Dette er vel beviset?
Dette er beviset på…
Reagan-Honecker-pakten.
Men hvorfor…?
Dette gir ingen mening.
Arbeiderklassen kan ikke klandres. Den gjorde sitt beste.
Likevel ble vårt kjære hjemland lutfattig. Dette ga Ronald Reagan hodebry også.
Uten DDR intet Vest-Tyskland, og da ryker USAs innflytelse i Europa.
Man trenger en ytre fiende for å mobilisere styrke innad.
Hva?
Reagan trengte oss som fiendebilde, vi trengte penger.
Den ene tjenesten er den andre verdt.
Dere samarbeidet tett med fienden?
Du skjønner nok at dette aldri må bli kjent.
Da får amerikanerne, russerne og vi alvorlige problemer.
Jøss, det…
Dessverre fikk rasshølet Mielke de små, skitne fingrene sine i papirene.
Han drev med utpressing av min Erich. Og så blir kofferten stjålet fra idioten.
Fordømte fjols.
Greit.
Du kommer hit, forsyner deg av drikke og forventer å få kofferten?
Ja, det gjør jeg.
Hvorfor det?
Ja, hvorfor?
Moren din.
Brigitte, ikke sant?
Hun er ikke død.
Hun er i live.
Og hun forlot deg ikke, slik Otto sa.
Han fikk henne arrestert, slik han fikk deg arrestert.
Vesten betalte for å få henne løslatt i 1978.
Jeg kan fortelle deg hvor hun er.
Hvis du gir meg kofferten.
Nei, Kleo.
Nei.
Jeg la igjen adressen på Hotell Carrera.
Kleo?
-Takk. -Vær så god.
Dette er svært, Jenny. Ikke kofferten i seg selv, men innholdet.
Fatter du hva dette betyr?
Jeg fatter det knapt selv, men det er avgjørende for Tysklands gjenforening.
Den kalde krigen kan være over og mere til.
Så fremt den ikke havner i de gale hender, og hvem har ansvaret?
-Jeg. -Sven.
Før likte jeg røverhistoriene dine, men nå er vi blitt voksne.
Iallfall én av oss.
Dette er ikke en røverhistorie. Jeg forklarer nøyaktig hva som har skjedd.
Du er vel full igjen?
Få deg litt søvn, ok?
Nei, vent!
Vent litt!
Nå?
Hva sa han?
Bare tøv.
Jeg er bekymret.
Han klarer seg.
Vin?
Kyss… meg… i… ræva.
Ja?
Jeg vet hvor den røde kofferten er.
Hvor?
Informasjonen har en pris.
Jeg vil se henne igjen.
Kjenne lukten av henne.
Det var faktisk det verste. Den dagen jeg ikke husket hvordan hun lukter.
Det handler ikke bare om hva du vil! Fatter du?
Alt handler ikke om deg. Jeg er like dypt involvert i dette.
Vi har gjort alt sammen, som et team. Du ville ha vært død uten meg.
-Du fikk eventyret du har drømt om. -Hvordan angår det saken?
Du gir slipp på noe som kan avgjøre skjebnen til millioner.
-Bare for å få adressen til moren din. -Ja. Og hva så?
Hva mener du?
Det du gjorde, var egoistisk og vanvittig dumt.
I hele mitt liv har jeg gjort det andre har bedt meg om.
Jeg har kun jobbet for én sak.
Dette var den første avgjørelsen jeg tok selv.
Gratulerer. Din første avgjørelse var dårlig.
Og du hadde ingen rett til å ta den alene, ferdig snakka!
Jeg ville ha valgt det samme på ny.
Blir du med?
Ja, hva skal jeg ellers gjøre?
VEST-BERLIN
Er du nervøs?
Ja.
-Hva gjør du? -Ingenting.
-Sven? -Hva er det?
Sven, nei!
Slutt!
Rasshøl.
Gå nå.
Ja vel, da.
Hallo.
Hva vil du her?
Bor dere her?
Ja.
Er moren deres hjemme?
Mor?
En dame spør etter deg.
Tusen takk.
Jeg kommer.
Her er jeg.
Du har klipt deg.
Jeg vet ikke hva Otto har sagt.
Sannheten er at jeg trosset min strengt sosialistiske oppdragelse.
Jeg ønsket et annet DDR.
Så da anga han meg.
Han forrådte meg.
Jeg har tenkt på deg, Kleo.
Ofte.
Det kostet tid og krefter å bygge opp det jeg har her, fra ingenting.
Dette livet.
Og det er fint som det er.
Greit.
Nå?
Hun luktet egg i sennepssaus.
Jeg er lei for at hun avviste deg.
Kleo?
Får jeg bli med inn?
Jeg har ingen steder å dra.
SES PÅ DEN ANDRE SIDEN THILO
Sven.
Går det greit?
Det ergrer meg at Margot har kofferten.
Hun har den kanskje ikke lenger.
Hva mener du?
Jeg bare babler i vei, glem det.
-Hva mener du? -Ikke noe.
-Det var en spøk, bare glem det. -Si det.
Jeg har kanskje sørget for at hun ikke har kofferten lenger.
Driver du gjøn?
Du er en forræder.
-Jeg er hva for noe? -Du er en jævla forræder.
Dropp Stasi-retorikken, ok?
Jeg har mistet jobben på grunn av deg. Jeg har mistet familien.
-Hvor er kofferten? -Jeg har drept folk for din skyld.
Du tok en dårlig avgjørelse, som du nå angrer på. Ok?
Din dumme kødd!
Det du ba om.
Vi vil takke deg på vegne av De forente stater.
Dine medarbeidere i BND blir vel mindre fornøyd?
Det vet jeg ikke, og det bryr meg ikke.
Min lille soldat.
Kuse!
Tekst: Dario Kverme Birhane