DET HÄR ÄR EN SANN HISTORIA.
INGET AV DET HÄR HAR FAKTISKT HÄNT.
Frun.
-Kimberly! Du? -Ja, frun. Jessica sjukanmälde sig.
-Varthän? -Tempelhof-flygplatsen.
Ja, herr president. Jag har resväskan. Jag är på väg till flygplatsen.
Tack.
-Det här är inte Tempelhof-flygplatsen. -Ändrade planer.
Elefanter dödas för sitt elfenben, fåglar för sina fjädrar. Du dödas för resväskan.
Mamma?
Kleo.
Vad gör du här?
Jag tog med munkar åt dig.
Med fyllning. Du var ju väldigt förtjust i dem.
Vad är det här? Först avvisar du mig, och nu kommer du med munkar?
Släpp in mig, är du snäll.
Det är viktigt.
Varsågod.
Såg du nyheterna idag?
Vad fan är det här? Nyheter? Var det därför du kom hit?
Jag är hemskt ledsen. Det jag gjorde igår var orättvist.
Helt plötsligt dök du upp från ingenstans, och det var en rejäl överraskning.
Jag hade besök.
Jag begick många misstag.
Men allt var inte upp till mig.
Kleo, jag har faktiskt saknat dig.
Jag ville att du skulle veta det.
Mamma?
Jag vet att du inte kan prata nu, men när kan vi prata?
Jag är hotad. Jag måste åka bort ett tag. Du vet vad du ska göra.
Hej då, älskling.
Hoppas munkarna smakar!
Ja!
Det finns två döda, båda från den amerikanska beskickningen i Västberlin.
Polisen utesluter inte en politisk koppling till Tysklands återförening.
Den federala åklagarmyndigheten leder utredningen
och står i nära kontakt med amerikanska myndigheter.
"Förstör resväskan."
Hur känner du till resväskan?
Herr Reisser. Vad gör du här? Ingen mer spaning för dig?
Nej, firman behöver mig inte längre. Den har stängts ner.
Okej. Ja. Det var kul att ses.
Det kan inte vara sant.
Freddi?
-Vad gör du här? -Är Jenny där?
Nej, och håll käften. Vad är det med dig?
-Det bor familjer här. -Det skiter väl jag i.
Jag kom till dig för att be om hjälp, och du förrådde mig, din jävel.
-Vad gör min bil här? -Den är Jennys.
Hur är det möjligt…
Jag är borta i tre minuter, och du tar min kvinna och min bil?
Du umgicks ju med Stasi-mördaren!
-Jag? -Ja.
-Jag skulle ju rädda världen. -Nu tycker du synd om dig själv igen.
Tänkte du nånsin på Jennys känslor när du stack med en Stasi-brud?
Hur tror du det kändes för mig när min bästa vän låg med min flickvän?
Du var försvunnen. Jag tröstade henne.
-Jag borde smälla till dig. -Vad?
Ja.
Sätt igång, då.
-Vad håller du på med? -Har du nånsin…
Vad håller du på med?
-Allvarligt? -Hej, Jenny!
-Förlåt. -Vad gör du här?
Jenny, vi behöver prata.
-Jag vet… -Kom till saken.
Vi kan väl enas om att vi båda ställde till det lika mycket, eller hur?
För att… Och du… Jag vet att jag kunde ha kommunicerat bättre.
Du hade ju inte behövt ligga med min vän. Misstag begicks.
-Känslor sårades på båda sidor. Okej? -Vad vill du?
Jag vill komma hem. Snälla.
Nej. Nån dag kanske, inte nu.
Men Jenny, jag kan sova i källaren eller i garaget eller nåt.
Strunt samma var. Jag behöver nånstans att sova. Snälla.
Jenny. Snälla!
Ge mig bilnycklarna åtminstone.
Du kan slagga hos mig.
På soffan, alltså.
-Menar du allvar? -Ja.
Får jag duscha också?
Kära nån!
Se vad som kan hända, Asta, min sötnos.
Förfärligt.
Kom nu.
Hemskt.
Asta, släpp det där!
Ge mig det.
-Vad hittade du där? -Vilken fin hund!
Kungspudel, eller hur?
Asta, den här kvinnan vet vad hon pratar om.
Asta, en flicka!
Jättebra. Bättre än en hanhund, som alltid juckar på allt.
Juckar? Nej.
Du är Stasi. Jag ser det på din billiga förklädnad.
Och hon är CIA, Asta. Jag ser det på hennes korkade solglasögon.
-Var du inblandad i det här? -Stasi är officiellt upplöst.
Och inofficiellt?
Jag råkade bara gå förbi. Asta behövde kissa.
Din Asta är en hanhund, förresten.
Han har i alla fall ganska stora kulor som dinglar mellan benen.
Har man sett på maken!
Hur ska vi nu ta oss ur den här pinsamma situationen?
Så här. Jag gav nån ett löfte.
Okej. Var det allt?
Hördu, jag ville bara presentera mig.
Rose Carmichael.
Okej. Nu har du gjort det. Kom, Asta.
Hur mår din mamma, förresten?
Bra.
Se då till att det förblir så. Det händer så många hemska saker just nu.
-Definitivt. -Vi ses.
Ja, du är ju inte blind.
Förresten, jag ber om ursäkt vad gäller hela grejen med Jenny.
Jag har varit en skitstövel under de senaste månaderna.
Poängen är att jag inte har rätt att vara svartsjuk på nån, och…
Låt oss aldrig mer prata om det igen, okej?
Okej.
Vill du ha en kram?
Ja.
Hur ser planen ut? Vad gäller jobbet, menar jag.
Jag har kvar mina kontakter på BND.
Förresten, kolla här.
Min Sun, är hon inte kvinnan på BND som du jobbar med?
"Min Sun, Hotel Tegel?" Var fick du tag på det här?
Mordroteln fick det från amerikanskan som sprängdes.
-Vad? -Hörde du inte om det?
-Attentatet vid Olympiastadion? -Nej.
Inte?
Jag gjorde en kopia. Jag tänkte att om din BND-brud var inblandad,
då kan det ha med resväskan att göra.
Freddi? Det här är definitivt relaterat till resväskan.
Tack, kompis.
-Vad ska du göra nu? -Nu behöver jag byxor.
Sen åker jag till Hotel Tegel för att hälsa på BND-bruden.
Mamma?
Schaumköpfe?
"Tvättar man bara ben, mage och hand, då är håret fortfarande fullt med sand.
Klaus vet att tvål i ögonen svider, så innan det sker gråter han och kvider.
Tvätta det, säger Monika. Jag lovar att inte skrika.
Använd fingrarna för att få det att skumma så ser du ut som en gammal gumma.
När Monika ligger i badet kan hon betyga att det känns precis som att…
…flyga."
Thilo.
Prinsessan?
-Är vi på… -Sirius B?
Nej.
Ditt uppdrag är inte över än.
Jaha. Nåja…
Du måste återvända till jorden.
Okej.
Där är du ju.
Men var är…
-Vad? -Ufot?
Det är borta.
Hallå. Ursäkta mig?
Jag söker en gäst, fröken Min Sun? Hennes längd är…
-Vad är det som pågår idag? -Vad menar du?
-Många har frågat efter henne idag. -Och hennes rumsnummer, kan du…
Etthundrafem.
Du borde nog inte ha berättat det, men…
-Försvinn nu! -Okej.
Förlåt. Ursäkta mig, är du snäll.
Jösses!
Ja?
-Ursäkta, jag letade faktiskt efter… -Min Sun?
Ja.
Mitt i prick. Stig på.
Du får ursäkta. Det är lite kladdigt där inne.
Varsågod.
Sätt dig ner.
-Ursäkta, var är fröken Min Sun? -Hon gav sig av.
Vad betyder det?
Vi avaktiverade henne.
Och det betyder…
Fan, är det… Är det där hon?
Okej, sakta ner lite grann. Vem är du?
CIA
CIA.
Det var bra att du tittade förbi. Vi tänkte ändå hälsa på dig.
Mig?
Vänta. Varför blev Min Sun…
Hon erbjöd sig att sälja nåt till oss som tyvärr försvann strax därefter.
Resväskan. Vänta, är den borta?
-Du vet att innehållet är viktigt. -Ja.
Vi kan inte låta nån ställa till ofog med innehållet.
Definitivt inte.
-Vi gillar inte att bli utpressade. -Vem gör det?
Då förstår du också att du måste samarbeta.
Jag måste…
Måste jag det? Exakt vad skulle mitt samarbete innebära?
Kleo Straub.
-Åh, nej. -Endast hon kan leda oss till resväskan.
Hon är den enda som är kapabel att ta tillbaka den.
-Varför endast hon? -Du ska se till att återfå hennes tillit.
Du ska även informera oss om varje mått och steg hon tar.
Det kan jag inte.
Jag begick misstaget att samarbeta med BND bakom ryggen på Kleo en gång.
Jag gör inte om det.
Så synd, jag trodde vi skulle kunna komma överens.
Men jag vill samarbeta. Vi kan väl hitta nåt av ömsesidigt intresse.
Jag har många kvalifikationer. Jag är arbetslös…
Nej, tack.
Okej.
Ska jag gå nu, då?
Det är ett fritt land.
Okej.
Adjö, Sven Petzold.
Adjö.
Var är det nånstans?
-Kleo. -Thilo?
Är du inte på…
Sirius B? Jag var där, men mitt uppdrag är inte över än.
Hon berättade det.
Prinsessan Ciana från Sirius B.
Trevligt att träffas.
Har du nåt att äta här? Jag är galet hungrig efter resan.
Att ta sig in i ufot var galet.
Som att bli uppsugen av en dammsugare, och sen "plopp". Men jag minns inte resan.
Det har nog med hjärnan att göra när man färdas fortare än ljuset.
Det rör till det i skallen på en.
-Kommer du från Sirius B? -Sa han det?
I så fall, ja.
-Hur är det där? -Bra.
Får Ciana bo hos oss? Hon har inget hem här.
-Ni kan sova i Ottos rum. -Det är hennes morfar, men han är död.
Han har asgrymma kläder. Kom, låt mig visa dig.
Visst, säkert. Sirius B, alltså?
Visst.
På era platser, färdiga, gå!
23, 24, 25, 26, 27.
Nå? Hur länge?
-Ett nytt rekord! -Ja! Pappa!
-Jag satte nytt undervattensrekord. -Jaså? Toppen, älskling!
Jag ska bli undervattensutforskare när jag blir stor.
Verkligen?
Det var därför jag tog med en väldigt speciell dykarmedalj till dig.
Till min lilla superutforskare.
-Hej, Kleo. Mår du bra? -God morgon, Thilo.
Har du sovit gott?
Jag hade en väldigt konstig dröm.
Jaså? Om vad då?
Jag var ett barn, väldigt ung, och jag satt i badet. Plötsligt stod min far där.
Galet.
-Jag har inte tänkt på honom på länge. -Var är han?
Han dog i en bilolycka.
Jag var väldigt liten. Jag minns inte ens hur gammal jag var.
Jag minns nästan inget från min barndom.
-Allt är bara borta. -Jag vet vad det beror på. Trauma.
Ta det här. Det hjälper.
-Socker? -Nej, LSD.
Lysergsyradietylamid.
Thilo?
Allt beror nog på att min mamma dök upp, och att hon vet om resväskan.
Den röda, va? Det gör du med.
Ja, men mamma har bott i väst i 20 år. Hon borde inte veta nåt om resväskan.
Om inte resväskan är kopplad till vårt förflutna.
Du måste ta reda på hur.
Precis. Jag behöver träffa tant Margot.
Om nån vet vad kopplingen är, så är det hon.
Eller du.
Nikolai.
-Rose. -Du är inte i Moskva.
Du är här i Östberlin.
Gränserna är öppna. Det gör allt lite lättare.
Förresten…
-Har du möjligtvis hittat en röd resväska? -Har du tappat bort en?
Den har ett visst känslomässigt värde för mig.
Och om jag råkar stöta på en sån…
Då…
Vet Moskva om att du kör din egen grej här?
-Var lite tydligare. Vad menar du? -Det blåser nya vindar i Moskva, Nikolai.
De vill inte ha nåt bråk med oss.
Moskva…
Pratar du om kamrat generalsekreterare Gorbatjov?
Generalsekreterare kommer och går.
Som du vill.
Vi ses, Nikolai.
KGB:S HÖGKVARTER, MOSKVA
Ja, jag lyssnar.
Olga!
-Det här är Rose Carmichael. -Rose! Vilken överraskning.
-Jag är i Berlin. -Berlin?
Vi har lite av en röra här.
Nikolai Zhukov.
Vem?
Kom igen, Olga. Du känner honom. Er man i Dresden.
Den Nikolai.
Har du tappat kontrollen över ditt folk? Han håller sig inte till spelreglerna.
Våra nationer har inte råd att äventyra återföreningen.
Rose, jag måste iväg nu. Tack för att du ringde, okej?
Tack.
Det var ett nöje.
-Ja? -Hej. Hör på.
-Ja. -Vi har ett problem.
Nikolai.
Ja.
Vi måste likvidera honom.
Uwe?
Du är ju död.
Ja, jag var där, på andra sidan.
Vet du vem som väntade på mig där? Kamrat Lenin.
Och vet du vad han gjorde? Han höll fram händerna. Ungefär så här.
Sen sa han: "Uwe, du kan vända utvecklingen."
Sen vaknade jag, ute i Hohenschönhausen,
där du dumpade mig. Du och din västtysk är skyldiga mig en njure.
Kleo!
-Tant Margot. -Vad gör du här?
Jag vill prata om var resväskan är.
Det är en fråga för din pojkvän. Han blåste dig visst?
Så är de från väst. De knullar dig, sen dumpar de dig.
Uwe!
Kaffe, Kleo?
Jag har den med toapapper i. Jag vet inte var den riktiga är.
Först trodde jag att amerikanerna hade den.
Tills jag såg det här.
Jag vet lika mycket som du.
Varför tror jag dig inte?
Varför kan du inte fatta att vi står på samma sida?
Gör vi det?
I detta nu förhandlar Förbundsrepubliken med västmakterna om slutet på vårt DDR.
Till och med sovjetkamraterna sviker oss.
Säger du det?
Resväskan är vårt enda sätt att rädda det vi har byggt upp.
Du vet alltså inte var den är?
Men du vet säkert vad den har med min mamma att göra.
Din mamma?
Hon försvann. Nån hotar henne, och de placerade ut den här hos mig.
Sovjetisk, va?
Andra krafter är intresserade av dig, och de bör man inte bråka med.
Kleo, låt oss samarbeta.
Inte en chans.
Jag föredrar att jobba åt mig själv nu.
Okej, då.
Får jag?
Adjö, tant Margot.
Fitta.
Den döda amerikanskan, vem knäppte henne egentligen?
Jag har mina misstankar om vem det kan ha varit. Otto.
-Nej, kamrat generalöversten är död. -Det är inte så enkelt, Uwe.
Uwe, jag är glad att du står vid min sida.
-Jaså? -Uwe?
Jag behöver dig. Hör du det?
Alltid redo, kamrat minister.
Morfar?
Du sätter mig i skiten. Får Böttger veta att jag smugglar ut akter…
Jag vet. Tack.
Det här är till dig.
Tack så mycket. Tack.
-Det är kallt som en Calippo. -Du tar ju så lång tid på dig, så…
Är det allt?
-Gör det själv, då. -Ja, jag försöker ju det.
-Men det här är inte mycket. -Förlåt.
KRIMINALTEKNISK RAPPORT
"Lämningar av sprängämnen. Semtex utan markörer."
Intressant, vi har kanske nåt. Ja, för fan!
Vad är det nu?
Jag måste prata med en sprängämnesexpert. Tack. Vi ses hemma, okej?
Sa jag att du fick ta med nån? Vem är det här?
En kamrat från 25:e stridsvagnsbrigaden.
Jag heter Pjotr. Hej.
Vänta, jag vet vem du är. Du hade nåt på gång med Kleo.
Det var bara affärer, men hon betalar inte så bra.
Säger du det?
Ta en titt på vad han har först.
Okej.
Det var ju jäkligt häftigt.
-Vad ska du ha dem till? -Fråga inte så mycket, Mike.
Fantastiskt. Kamrat… Stick nu, jag har lite att stå i.
Tack.
Kan jag få lite hjälp?
Bort med tassarna från den!
Mike? Kom hit.
Jag kanske behöver dig snart igen. Förstår du?
Våta jobb. Jag har blivit befordrad.
-Befordrad? -Jag rapporterar till kamrat ministern.
Hon tycker att jag är en stor man. Förstår du vad jag menar?
Nej.
Det finns liksom…
Det finns en sexuell överton.
BILEXPLOSION VID OLYMPIASTADION: TVÅ DÖDA
FÖRSTÖR RESVÄSKAN
-Helvetes jävlar! -Sven? Vad gör du här?
Allvarligt? Du kastar en handgranat på mig och sen frågar du vad jag gör här?
Gnäll inte. Det var bara en distraktionsgranat.
Distraktions…
Nämen!
-Min stackars spirea! -Din stackars spirea?
Du är helt knäpp. Den exploderade precis bredvid mig.
-Om jag förlorar hörseln, Kleo… -Gå nu, annars råkar du ut för nåt värre.
-Kleo, vänta, snälla du. -Hör du dåligt?
Ja, faktiskt, på grund av den där grejen. Okej.
-Vänta. Vi kan väl prata? -Nej.
Okej, jag fattar. Du tycker att jag blåste dig. Jag fattar.
Jag känner mig som om nån sköt på mig och anföll med handgranater.
Vi är kvitt, eller hur? Okej. Kleo, vänta, snälla du.
Ge mig en minut. Jag ber om ursäkt.
En amerikansk kvinna sprängdes vid Olympiastadion.
Det har nog nåt att göra med vår resväska.
Och…
Här är polisens akter. Allt du behöver veta om attacken finns här.
Vad sägs om att jobba på det här som ett team igen?
Berätta vad du vet så får du de här.
Jag tycker att vi arbetade bra ihop. Privat tyckte jag att det var väldigt…
Tänkte du verkligen skjuta på mig med den?
Ja.
Okej.
Jag vet att jag klantade mig.
Jag förlorade din tillit.
CIA kom på besök. De erbjöd mig jobb, men då hade jag varit tvungen att förråda dig.
Och jag sa till dem: "Nej, det gör jag inte."
För jag hade lärt mig min läxa.
Okej?
Och CIA berättade för mig att du var den enda personen
som kunde få tag på resväskan.
-Varför just jag? -Det…
Det är en av de många gåtorna
som kan vi lösa tillsammans som ett team i framtiden.
Ge mig en chans till.
Snälla.
Smaskigt.
Det är körsbärsvin från Werder.
Förlåt att jag frågar, men snälla du, säg att det inte finns nåt gift i.
Nej, i värsta fall får du huvudvärk.
Nå, vad finns där?
Sprängämnet som sprängde bilen var Semtex utan markörer.
Man får inte tag på Semtex utan markörer, förutom…
-Från Stasi. -Precis.
Jag gissar att Stasi hade en spion bland amerikanerna.
Den spionen sprängde bilen och tog resväskan.
Därför behöver vi bara lista ut vem spionen är,
och sen har vi resväskan.
Okej, den som jag först tänker på… Margot Honecker.
-Nej, tant Margot är inte inblandad. -Inte?
Det var ju synd.
Akterna med spaningsagenternas namn har väl förstörts? Då återstår…
Din morfar.
Var inte han ansvarig för agenterna i väst?
Är det möjligt att du känner nån som känner nån som vet nåt?
Ja. Jag känner faktiskt nån.
Säkert? Ser du nu?
Hur coolt är det att jobba ihop på en skala från ett till Sven?
Du kan gå nu.
-Vi sa ju att vi skulle samarbeta. -Du sa det.
Jag sa: "Berätta vad som står i akterna", och det gjorde du, så du kan gå nu.
Allvarligt? Det…
Det är fullständigt oschyst att du…
Okej. Lägg ner den där. Jag går min väg.
Men bara för att jag vill det.
-Kan jag få akterna? -Nej.
Jag vet att jag blåste dig, men om jag nånsin…
Det är så jäkla oschyst gjort av dig!
Oschyst!
Din dumma…
…kossa.
KRIMINALTEKNISK RAPPORT
För fan, Sven!
Vad…
Det var inget varmt välkomnande.
-Vem är du? -Vi har träffats en gång förut.
Jag vet inte var.
Kan du inte lägga ner pistolen? Sen kan vi prata lite.
Nej.
Tryck av, då.
Tryck av.
Går det inte?
Underligt.
Du är en högutbildad agent, men du kan inte eliminera ett hot?
Sanningen är…
Du vet inte varför du inte kan skjuta. Det skrämmer dig.
Eller hur?
Kleo.
Vi letar båda två efter samma sak.
Jag kom hit för att råda dig att sluta leta.
Varför skulle jag sluta?
Den här är din.
Det här är din sista varning.
TILL MINNE AV ROBERT GALLINOWSKI
Undertexter: Mats Nilsson