ЦЯ ІСТОРІЯ СПРАВЖНЯ.
НІЩО ІЗ ЦЬОГО НАСПРАВДІ НЕ СТАЛОСЯ.
Мем.
Кімберлі! Це ти?
Так, мем. Джессіка захворіла.
А.
Куди їдемо?
Аеродром Темплгоф.
Так, містере Президенте. Валіза у мене.
Я їду в аеропорт.
Дякую.
Це не аеропорт Темплгоф.
Плани змінилися.
Слонів убивають задля бивнів, птахів - задля пір'я,
а вас - задля валізи.
КЛЕО
Мамо?
Клео.
Чому ти тут?
Я тобі пончиків принесла.
З начинкою. Ти колись їх дуже любила.
Як же так? Спершу ти мене проганяєш, а тепер приходиш із… пончиками?
Дозволь мені зайти. Це важливо.
Прошу.
Ти сьогодні новини слухала?
Якого дідька? Новини? Ти для цього сюди прийшла?
Мені дуже шкода. Я вчора несправедливо вчинила.
Ти звалилась як сніг на голову з ясного неба,
це було… неочікувано. А в мене гості.
Я чимало дров наламала. Але не все від мене залежало.
Клео, мені бракувало тебе.
Я хотіла, щоб ти знала.
Матусю?
Я знаю, що ти зараз не можеш говорити, але коли ми зможемо це зробити?
Мені погрожують. Я маю виїхати звідси. Ти сама знаєш, що робити.
Бувай, сонечко.
Сподіваюся, пончики тобі сподобаються.
Так.
Повідомляють про двох загиблих,
обидві - співробітниці американського диппредставництва в Західному Берліні.
Правоохоронні органи не відкидають можливих політичних мотивів,
пов'язаних із возз'єднанням Німеччини.
Офіс генерального прокурора розслідує справу.
Залучені також представники правоохоронних органів США.
Знищ ту валізу
А звідки ти знаєш про валізу?
А…
Гер… Райсер? Що ви тут робите? Ви вже не працюєте в розвідці?
Ні. Я фірмі більше не потрібен. Її вже прикрили.
Ясно. Так.
Що ж, радий був зустрітись.
Це що, прикол такий?
Фредді?!
А ти що тут робиш?
-Там у тебе Дженні? -Е, немає її. Та чого ти
розкричався? Тут люди живуть, між іншим.
Мені насрати, хто тут живе! Я прийшов до тебе, хотів, щоб ти мені допоміг, а ти
-мене зрадив, паскудо! -Тихше!
-Чому моя автівка тут? -Е, вона належить Дженні.
Слухай, як же так… Т… Я на… три хвилини вийшов, а ти вкрав і мою жінку, і моє
-авто? -Та ти ж із найманкою штазі вже злигався!
-Я? -Так.
Я місію з порятунку світу виконував.
І знову ти сам себе жалієш. А ти подумав хоча б раз,
що Дженні відчувала, коли ти зі штазі-ціпою втік?
А ти думав колись, як воно мені: дізнатися,
що мій найкращий друг опинився у ліжку з моєю жінкою?
Ну ти ж утік. Я її заспокоював.
Я б тобі вмазав.
Що?
Так.
Спро…
Що ти робиш?
Ти що, ніколи не бився…
Ай!
Серйозно?
Е, привіт, Дженні.
Пробач.
Що ти тут робиш?
Ем…
Дженні…
-Треба поговорити. Я знаю… -Ближче до діла.
Гадаю, ніхто не заперечуватиме, що ми обоє напартачили,
дай боже. Згодна? Ну а як? Але ж ти… Я знаю.
Я… Я-я мав би краще з тобою спілкуватися. Тобі не обов'язково було
спати з моїм другом. Ми припустилися помилок. Постраждали почуття обох сторін.
-Згодна? -Чого ти хочеш?
Я хочу повернутись. Будь ласка.
Ні, Свене. Може, колись, але просто зараз ні.
Але… як це… Дженні, я можу в підвалі спати чи в гаражі, де-небудь. Для мене це
неважливо.
Головне, щоб було де спати. Будь ласка. Дженні. Дженні. Дженні… Прошу!
Ну хоча б дай мені ключі від авто.
Можеш у мене пожити.
Але… на дивані.
-Серйозно? -Так.
А помитися в тебе можна?
Горе, горе, горе, горе.
Ти поглянь, що з людьми трапляється, Асточко.
Просто жах.
Ходімо.
Кошмар.
Асто. Кинь!
-Ану віддай матусі. Що ти там уже знайшла? -Який у вас пес гарнюній.
Королівський пудель, правильно?
Асто, ця тьотя в курсі справ.
-Аста, то це дівчинка! -Мгм.
Чудово. Це краще ніж хлопчик, який стрибає на все навкруги.
Стрибає? Ні?
Ви - агентка штазі, я вгадала? Це видно з дешевого маскування.
А ця тьотя, Асто, у нас із ЦРУ. Це видно з дешевих окулярів.
Ви доклали до цього руку?
-Взагалі-то, штазі офіційно розформували. -А неофіційно?
Та я просто вийшла вигуляти собаку. Аста хотіла пісяти.
Ваша Аста, до речі, хлопчик. Принаймні в нього чималі яйця між ногами теліпаються.
О, хто б подумав.
І як же нам вийти із цієї незручної ситуації?
Отак. Гмм. Я дала одній людині слово.
Гмм.
Гаразд. Оце й усе?
Я просто хотіла представитися. Роуз Кармайкл.
Гаразд. Ви представились. Ходімо, Асто.
А як, до речі, справи у вашої мами?
Добре.
Гмм. Тоді подбайте, щоб так було й надалі. Зараз так часто різні халепи трапляються.
Так, авжеж.
Ще побачимося.
Так. Ми ж не сліпі.
Отже, гонка продовжується. Лідери відірвалися від решти учасників.
Заходять на віраж.
Я хотів вибачитися. За ці фіґлі з Дженні.
Мм.
Я останні кілька місяців поводився як справжня падлюка. Річ у тім,
що я насправді не маю жодного права її ревнувати, та… Та все ж.
Тому краще про це ніколи не згадувати, добре?
Гаразд.
Хочеш обійнятися?
Так.
То які у тебе плани? Я маю на увазі роботу.
Гмм. Ну в мене є ще контакти з ФРС.
-Мм! -Мгм.
До речі, подивись.
Мін Сун. Хіба це не та жінка з ФРС, з якою ти співпрацюєш?
Мін Сун, готель "Тіґель"? Звідки у тебе це?
Знайшли слідчі з відділу вбивств у американки, яку щойно підірвали.
Що?
А ти що, не чув? Убивство біля Олімпійського стадіону?
-Ні. -Ні? Я зробив копію, бо подумав:
якщо ця краля з ФРС якось причетна, то, можливо,
це якось пов'язано з тією валізою?
Фредді?
Це безумовно якось пов'язано з тією валізою. Дякую, старий.
Що робитимеш?
Десь штани дістану, а тоді поїду в готель "Тіґель", навідаюсь до кралі з ФРС.
Мамо?
Пінноголові?
Помила мама спину й ноги, та є піску в волоссі трохи.
Клаус як різаний волає, бо мила він не полюбляє.
"Мені помий", - каже Моніка. "Я не буду так кричати". Зроби із піни гарну шапку…
Я буду схожа на липу-бабцю.
-Як Моніка в воді лежить… -Як Моніка в воді лежить,
здається їй, вона летить.
Летить.
Тільо?
Тільо.
Принцесо?
-Ми що, уже на… -Сиріусі Бе?
Ні. Твоя місія ще не закінчилася.
О. Ясно.
Ти маєш повернутися на Землю.
Ну гаразд.
Вітаю з поверненням.
Ну а де ж…
Що?
НЛО?
А! Втік.
О, ем… Вітаю. Перепрошую.
Що?
Ем, я шукаю вашу гостю, це фрау Мін Сун. Вона така…
Що сьогодні коїться?
Тобто, що коїться?
Якийсь балаган влаштували. До неї весь день ходять.
-Е, а ви не підкажете, в якому номері… -Сто п'ятий номер.
Добре, ем, гадаю, вам не варто було мені цього казати, але…
Іди вже.
Зрозумів.
Ой, пере… Ой, соррі, соррі, перепрошую. Вибачте, будь ласка.
Що це?
Хто там?
Ой. Е, боже, перепрошую, а я саме шукаю…
Мін Сун?
Так.
То ви за адресою. Заходьте.
Пробачте.
Тут невеличкий безлад.
Прошу.
Сідайте зручненько.
Ем, перепрошую, а де ж сама фрау Мін Сун?
Її нема.
Тобто як це?
Ми її деактивували.
А "деактивували" означає…
От срань, то це… Це вона, так?
Гаразд, тепер поясніть. А хто ви?
ЦРУ
ЦРУ.
Дуже добре, що ви самі прийшли. Бо ми вже збиралися вас шукати.
Мене?
Зачекайте. Н-н-нащо ви отак Мін Сун….
Фрау Сун хотіла, щоб ми в неї дещо придбали,
та цей товар, на жаль, незабаром десь пропав.
Валіза.
Заждіть-но, валіза пропала?
-Ви в курсі, що її вміст дуже важливий. -Так.
І ми не можемо дозволити, щоб ним скористалися з лихих міркувань.
Авжеж ні.
Ми не любимо шантажистів.
Хто ж їх любить?
Тоді ви знаєте, що маєте співпрацювати.
Я… маю… Це обов'язково?
Окей, а в чому саме полягає моя співпраця з вами?
Клео Штрауб.
О,ні.
Лише фрау Штрауб може нас привести до валізи, і лише вона здатна повернути ту
-валізу. -Чому лише вона?
Ви відновите довіру в стосунках й інформуватимете
нас про кожнісінький її крок.
Нічого не вийде, ем.
Слухайте, я уже припустився помилки,
пішовши на співапрацю з ФРС у Клео за спиною. Тому вдруге я на таке не піду.
Шкода. Я думала, ми зможемо домовится.
А… Але- але я хочу працювати з вами. Тобто, м-м-ми можемо знайти варіант,
який влаштував би і вас, і мене.
Я висококваліфікований, до того ж саме без роботи залишився.
Гаразд, ми… То ви натякаєте, що я маю йти?
Це вільна країна.
Що ж, гаразд.
До побачення, Свене Петцольде.
До побачення.
Де це ми?
Клео.
Тільо?
Хіба ти не на…
Сиріусі Б? Я там був. Мою місію тут ще не завершено. За її словами.
Це принцеса Сіана із Сиріуса Б.
Дуже рада знайомству.
Гей, маєш щось пожувати? У мене в животі діромаха після подорожі.
Та посадка в НЛО була просто скажена. Ніби вакуумом затягує, а тоді - плюх!
Але самого польоту я геть не пригадую.
Це якось із мозком пов'язано. Все через надсвітлову швидкість.
Від неї звивини трішки плавить.
То ти у нас із Сиріуса Б?
Це він так сказав?
Тоді так.
І як там у вас?
Супер.
Мм, можна Сіані пожити з нами? У неї ж тут нема дому.
Можете спати в кімнаті Отто.
Це її дідусь, але він помер. У нього просто офігезні шмотки. Ходімо я покажу.
Ну-ну. Сиріус Б, кажеш. Гмм. Зрозуміло.
Ммм.
Приготуйся, увага, руш!
Двадцять один, двадцять два, двадцять три, двадцять чотири, двадцять п'ять.
Скільки вийшло?
Це твій рекорд!
Так! Тату! Я щойно побила свій рекорд!
Справді? Молодчинка!
Коли виросту, то стану підводною дослідницею.
Оце так. І саме тому я тобі вручаю цю особливу медаль за пірнання.
Тин-тин, ти-дин, тин-тин, ти-дин.
Моїй маленькій супердослідниці.
Привіт, Клео. Як ти?
Доброго ранку, Тільо.
Як спалося?
Мені наснився дуже дивний сон.
Справді? Про що?
Мені снилося, що я дитина, зовсім маленька, й сиджу у ванні.
Аж тут біля мене з'явився батько.
Божевілля.
Я про тата давно не згадувала.
А де він узагалі?
Загинув в автокатастрофі. Я була ще зовсім мала. Навіть не знаю, скільки мені було.
Я майже нічого не пам'ятаю зі свого дитинства. Зникло і все.
Розумію. Це травма.
На, скуштуй. Помічне.
Цукор?
Ні, ЛСД. Діетиламід лізергінової кислоти.
Тільо?
Гадаю, ці спогади зринули, бо моя мама приходила сюди, і вона знає про валізу.
-Про ту червону? -Мгм.
Ну ти теж знаєш.
Так, але мама вже двадцять років живе на Заході. Вона не могла про цю валізу знати.
Гмм…
Хіба що валіза пов'язана з нашим минулим.
Ти маєш з'ясувати як.
Отож. Мені треба до тітки Марґо.
Якщо хтось і знає, як мама пов'язана з валізою, то це вона.
Або ти…
Ніколай.
Роуз.
Я думала, ти повернувся в Москву.
А ти в Східному Берліні?
Кордони відкриті. Тепер усе трішки простіше.
До речі…
Ти часом ніде червоної валізи не знаходив?
А ти її загубила?
Вона для мене має певну емоційну цінність.
Якщо я її випадково знайду-таки…
Тоді…
А в Москві знають, що ти тут свої справи провертаєш?
-Не зрозумів. На що це ти натякаєш? -Вітер у Москві вже змінився, Ніколаю.
Вони не хочуть більше з нами проблем.
Москва…
Ти зараз про товариша генсека Горбачова?
Генеральні секретарі приходять і йдуть.
Ну, як знаєш.
До побачення, Ніколай.
Москва, штаб-квартира КҐБ
Так… Слухаю.
Ольго! Це Роуз Кармайкл.
Розо! Оце так несподіванка.
Я зараз у Берліні.
В Берліні?
Так. У нас тут певні неприємності з'явилися. Ніколай Жуков.
Хто?
Та облиш, Ольго.
Ти його знаєш. Ваша людина у Дрездені.
Ааа! Той. Ніколай. Мгм.
Ви що, вже своїх людей контролювати не здатні? Він не дотримується правил.
Наші народи не можуть допустити, щоб возз'єднанню країни щось загрожувало.
Ро-Розо, мені треба вже йти. Е, дякую, що подзвонила, ага. Дякую, дякую. Мгм…
Та будь ласка.
Так.
Алло. Слухай.
Так.
У нас проблема.
Яка проблема?
Ніколай.
Так. Нам треба його ліквідувати.
ГОНЕКЕР
Уве?
Ти ж помер.
Так, було таке. Зазирнув на той світ. А знаєш, хто там на мене чекав?
Сам товариш Ленін.
І знаєш, що він зробив? Він простягнув руки.
Якось отак. А тоді сказав: "Ти зміниш перебіг подій".
А потім я прокинувся там, у Гогеншьонгаузені, де ти мене покинула.
Ви з твоїм "західняком" винні мені нову нирку, товаришко.
Клео!
Тітко Марґо.
А ти що тут робиш?
Прийшла поговорити про ту валізу. Де вона?
Ти б краще у свого кавалера спитала. Він тебе надурив, ге? Такі вони всі на заході.
-Спершу шпекнуть, потім кинуть. -Уве! Кави, Клео?
У мене лиш валіза з туалетним папером. А де справжня валіза, я не знаю.
Спершу я думала, що американці її забрали. Та потім прочитала оце.
Я знаю не більше за тебе.
Чомусь я тобі не вірю.
Чому ти не розумієш, що ми на одному боці?
Та невже?
Поки ми тут сидимо,
Федеративна республіка домовляється із Заходом про кінець нашої НДР.
І навіть Радянський союз устромив нам ніж у спину.
Оце так.
Ця валіза - єдине, що допоможе нам врятувати те, що ми збудували.
Тобто ти справді не знаєш, де зараз валіза.
Та певно, ти в курсі, як до цього всього причетна моя мати.
Твоя мати?
Вона десь переховується. Їй хтось погрожував.
І цей хтось натикав у моєму будинку жучків.
-Совєцькіх жучків? -Гмм.
Та є ще чимало організацій, що тобою цікавляться.
З ними не варто нариватись на конфлікти.
Клео, краще працюймо разом.
А це навряд. Тепер я працюватиму тільки на себе. Мм?
Ну, добре.
Можна тортика?
Ммм!
До зустрічі, тітко Марґо.
Хвойда.
А та мертва американка? Хто ж її насправді прибрав?
Я маю підозру, хто це міг зробити: Отто.
Нє, товариш генерал-полковник помер.
Усе не так просто, Уве.
Уве, добре, що хоч ти на моєму боці.
Справді?
-Уве? -Гм?
Ти потрібен мені. Чуєш?
Завжди готовий, товаришко міністр.
Дідусь?
Старий, ти мене знову втягуєш у щось. Якщо Бьотґер дізнається, що я виношу тобі
-документи, то… -Я знаю, знаю, знаю. Дякую.
-Ну а це - тобі. -О! Дякую.
Ага!
Дяки.
Та вона ж геть холодна.
То де ж ти так довго ходиш.
-Це усе, що в нас є? -Мм.
-Не подобається, можеш сам розслідувати. -Так, це я й намагаюсь
робити, але даних тут - пшик.
Вибач.
А…
Залишки вибухової речовини… Семтекс без маркера. А це вже щось. Це вже цікаво.
-Бляха, так! -Що таке?
Я мушу поговорити з тим, хто знається на вибухівці.
Красно дякую. Побачимося вдома, так?
Чорт.
Хіба я казав когось брати із собою? Хто це?
Це товариш із двадцять п'ятої танкової бригади.
Ага.
Пьотр. Вітаю.
Стривай, я його знаю. Ти уже якось із Клео знюхувався.
Це був суто діловий зв'язок. Щоправда, платить вона погано.
Та що ти кажеш?
Спершу подивися, що в нього є.
Гмм?
Показуй.
Так, це справді непогано.
Нащо воно тобі?
Забагато дурних питань, Майку.
Чудово. Товаришу. А тепер валіть. Роботи купа.
Дякую.
То я маю все це нести сам?
А цю штуку руками не пацай!
Майку? Підійди.
Ти мені скоро можеш бути потрібен. Розумієш?
Мокра робота. Я пішов на підвищення.
На підвищення?
Звітую самій товаришці міністру. Вона про мене високої думки. Розумієш про що я?
Ні.
Ну, типу… в інтимному плані.
Ммм.
ВИБУХ АВТІВКИ ПЕРЕД ОЛІМПІЙСЬКИМ СТАДІОНОМ ДВОЄ ЗАГИБЛИХ
ЗНИЩ ТУ ВАЛІЗУ
Ммм!
Ой!
От срань господня!
Свене? Що ти тут робиш?
Знущаєшся? Ти довбану гранату в мене жбурнула, а тепер питаєш, що я тут роблю?
Ох, чого ти розкричався. Це була світло-шумова граната.
Сві…
Бляха!
Бідолашну спірею зламав!
Бідолашна спірея? Ти зовсім довбонута, чи як? Ця срань просто біля
мене розірвалася. Я… Що як я слух раптом втратив?
Якщо не хочеш іще щось втратити, то краще вали звідси.
Клео, зажди, будь ласка.
Ти недочуваєш?
Та власне, так, через ту фігню… Добре.
-Зачекай. Може, поговоримо? -Ні.
Добре, я розумію. Ти подумала, що я тебе надурив. Це ясно. А мені як?
Коли ти в мене стріляєш і закидаєш гранатами?
Ми тепер квити, так? Гаразд, зачекай. Клео,
зажди, будь ласка. Дай мені хвилинку, прошу. Мені шкода.
Там американку підірвали біля Олімпійського
стадіону. Я думаю, це якось пов'язано з нашою валізою. І, ем…
Я маю поліцейські звіти. У них є все, що тобі треба знати про цей напад.
Як тобі пропозиція: знову працювати разом, у команді?
Ти розповіси, що тобі відомо, а я дам тобі оце, бо вважаю,
що ми непогано удвох працювали. Особисто я думаю, що це…
То ти хотіла в мене із цього стріляти?
Так.
Гаразд.
Я знаю, що облажався.
Я знаю, що ти мені не довіряєш.
Але… до мене навідалося ЦРУ. Мені запропонували співпрацювати,
але для цього я мав тебе зрадити.
І я їм сказав: "Ні, я не згоден". Бо я прекрасно засвоїв цей урок. Окей?
А ще в ЦРУ сказали, що ти… єдина у цьому світі…
зможеш дістати червону валізу.
Чому я?
Це… одна… із дуже багатьох загадок,
які ми в майбутньому зможемо розгадати разом як команда.
Дай мені ще один шанс.
Будь ласка.
Ммм, смакота. Це вишневе вино з Вердера.
Гаразд, ти вибач за таке питання, та прошу, скажи, що тут нема отрути.
Нема. Найгірше - це головний біль.
Ммм.
То що в тебе тут?
Отже, вибухівка, яку застосували для підриву автівки, це семтекс. Без маркерів.
Річ у тім, що нетипово, щоб семтекс був без маркерів, хіба що…
Він зі складів штазі.
Саме так. Тому я припускаю,
що у штазі був шпигун під прикриттям у дипмісії Штатів,
який підірвав автомобіль, а також украв червону валізу.
Тому… нам треба з'ясувати, що це за шпигун, і… валіза наша.
Отже, моя перша думка: Марґо Гонекер.
Ні, тітка Марґо непричетна.
-Ні? -Мм-мм.
Шкода. Ем…
Документи з іменами всіх працівників розвідки
пропустили через шредер і знищили, так? Залишається тільки… твій дідусь.
Він керував агентами за Заході, правильно?
А ти часом не знайома з кимось, хто знає когось, кому щось може бути відомо?
Так. Я, власне, знаю декого.
-Справді? -Мгм.
Бачиш? Як круто працювати разом за шкалою від одного до Свена? Га?
Можеш бути вільний.
Ми ж домовилися працювати разом.
Це твої слова. Я лише сказала:
"Що там у цих документах?" І ти мені вже відповів. Тому ти можеш собі йти.
Серйозно? Це… Гей,
ні, це якось несправедливо з твого боку… Добре, добре. Поклади цю штуку, я йду.
Та лише тому, що я так хочу. Віддай мені документи.
Ні.
Більше жодних дурниць, підстав чи розводів, та якщо я раптом…
Це страшенно несправедливо. Нечесно!
От тупа…
Курка.
Бляха, Свене!
Що…
Який холодний прийом.
Ви хто такий?
Ми з вами уже знайомі.
А я щось не пригадую.
Ти б не могла опустити зброю? Тоді й побалакаємо спокійно.
Ні.
Тоді стріляй.
Ну, стріляй.
Стріляй.
Ну стріляй.
Не можеш?
Кумедно.
Ти ж ніби добре навчена чекістка і попри це не здатна усунути загрозу?
А правда в тому, що ти не знаєш, чому не можеш стріляти. Це тебе лякає. Я вгадав?
Клео…
Ми обоє шукаємо одну річ.
Я прийшов тобі порадити облишити цей пошук.
З якого це переляку?
Це твоє, так?
Останнє попередження.