Hei, kjære KGB-kamerat.
Har Olga sendt dere?
Kleo?
Det er helt sprøtt. Jeg har nådd level tre.
-Hvor da? -I Quattuor Saxa.
Cianas spill med fire blokker. Dritkult!
-Hva gjør du? -Jeg leter etter noe.
-Se her. Et hint om noe fra barndommen. -Hva?
Sjøhesten.
Det latinske navnet Hippocampus er også navnet til hjernens hukommelsessenter.
Du minnes jo ikke barndommen. Hippocampus, hukommelse, barndom…
Fet.
Kan jeg få den?
Ja.
-Det var det jeg visste. -Hva da?
Dette er bestefar.
Og dette er russeren som ga meg sjøhesten.
Rossbach, det neket.
Instruktøren min fra Prosjekt Else.
Så huskeregelen er tre, da? Hippocampus, hukommelse, barndom.
Bare at her er det Rossbach, russer, bestefar.
-Det er som en ligning. Du må finne X. -Hva er X, da?
Den røde kofferten.
Den representerer tapte barndomsminner.
-Hvem har den? -Stasis infiltratør i USAs ambassade.
-Og han vet hvem det er. -Bra.
-Kan jeg få det der også? -Ja.
Fett!
Du store alpakka. Kleo! For et sammentreff.
Jutta!
-Det er evigheter siden sist. -Ja, for et sammentreff.
-Hva gjør du her? -René jobber like ved. Forloveden min.
-Hva skjedde med Marco fra Fangschleuse? -Jeg gikk lei av ham.
Vi ble skilt.
-Barn? -Nei.
-Jeg mistet den lille klumpen, stakkar. -Så trist.
Ingen stor sak. Det hendte i uke åtte, slik som med deg.
Vet du at jeg mistet barnet?
Du vet hvordan det er her til lands. Fjerter man, blir det viden kjent.
-Kan vi ta en kaffe og slå av en prat? -Jeg må gå.
Kan vi ta en øl en gang, som i gamle dager?
Kanskje det. Ha det.
Ha det, ja.
Å! Det der var geleen sin, det!
Jeg er så glad i gelé. Du kaller den kanskje for Götterspeise?
-Gelé. -Flott.
Er republikken gått så i hundene at landssvikere løslates?
Alt dette snakket om landssvik er snodig. Jeg var den eneste som ikke svek landet.
Kan jeg ta litt? Den ser så god ut.
Men frykt ei.
Jeg har tatt meg av svikerne i tråd med opplæringen du ga meg.
Myske.
-Hvorfor er den blå, ikke grønn? -Hva vil du?
Jeg har to spørsmål.
Én: Hvem er han?
-Kamerat Nikolaj Zhukov. -Hva gjør han nå?
Aner ikke. Har ikke sett ham på evigheter.
-Vær så god, bare spis om du liker den. -Da takker ikke jeg nei.
Så til spørsmål nummer to.
Inntil nylig trente du opp agenter til ministerens spesialstyrke, ikke sant?
-Hvem infiltrerte USAs ambassade i Berlin? -Det vet jeg ikke.
Jeg lærte dem opp, mens bestefaren din utplasserte dem.
Men ingen vet jo det bedre enn deg.
På gjensyn.
-Kleo Straub dukket opp her. -Det er uheldig.
Hun snoker i våre saker.
-Skal jeg? -Nei, jeg tar meg av henne.
Mottatt, kamerat. Takk.
Hvem var det?
-Mor. -Er hun russisk?
Vet du hva? Jeg tror det var kamerat Zjukov.
Han er vel i KGB?
Vet en grensevakt hvor Stasis personalmapper er?
I etterretningen var dette hans ansvarsfelt.
Kamerat Reisser! Tenk at vi møtes igjen alt nå.
Har du et øyeblikk?
Egentlig ikke.
Prima.
Du husker neppe vårt første møte.
Men da sa du noe om etterretningens personalmapper.
-Dette festet seg. -Jaha?
Du sa at mappene var borte. Ikke makulert, bare "borte".
Jeg leter etter en Stasi-agent.
Så jeg lurer på om "borte" bare betyr at etterretningen har gitt dem fra seg?
-Jeg aner ikke hva du snakker om. -Ok.
Kan dette friske opp hukommelsen, tro?
Faen…
Har du penger på deg?
Stilig klokke. Fy flate. Kronometer, safirglass…
-"Funnet" i et pent strøk eller arvet? -Ja.
Hva sier du ja til? Har du arvet den? Etter hva jeg vet, er dette en ny modell.
Den koster rundt 25 000 mark som ny. Vesttyske mark.
-Dæven… -Mandelcroissant?
-Kamerat Reisser bør få vite hvem vi er. -Frederick Lionel Lembach.
-Fra delstatspolitiet. Bedrageriavsnittet. -Bedrageri?
-Jeg har ikke gjort noe! -Jo, det har du!
Du har solgt mappene.
Men jeg har et forslag.
Kollegaen min, Freddy "Knuseren" Lembach, kan brått bli glemsk
om du navngir kjøperen.
Ja vel, da…
Jeg har solgt kopier av mappene til våre sovjetiske venner.
KGB.
Det er hver mann for seg selv om dagen.
KGB.
Makan til sammentreff. Hva har du hos KGB å bestille?
Jeg vet ikke hvordan østtyskere sier det, men vi sier: "Det skal du drite i".
-Vi har visst funnet ut det samme. -Jaha? Spytt ut, da.
Hva har du funnet ut?
Det, kjære Sven, skal du drite i.
Greit, moroklumpen.
Jeg foreslår at du sier hva du vet, så sier jeg hva jeg vet.
-Du får begynne. -Nei, du begynner.
Ja vel, da.
En fra KGB spionerer på meg.
Han vil også ha den røde kofferten, og han er trolig der inne.
I KGBs residentur i Berlin.
Er virkelig KGB innblandet?
Herregud! Din snik. Du har ikke snøring, har du vel?
Du har ikke funnet en skit, så nå kommer du krypende tilbake.
Glem det. Kom deg ut.
-Jeg tilbød et samarbeid. -Sist vi samarbeidet, lurte du meg.
Vil du ta opp det nå?
-Jeg lurte deg ikke. -Jo visst.
Og likevel lå du med meg.
Men greit nok, jeg får skylde meg selv som stolte på deg.
Ok.
Kleo. Jeg er lei for det.
Ja, jeg også, Sven.
Jeg også.
Vent litt. Kleo!
Kleo?
Kødder du, eller?
Bli med.
Faen! Ok… Hei.
-Bli med oss. -Jeg heter Sven Petzold.
-Jeg er venn. -Må jeg gjenta meg selv?
-Jeg forstår ingenting. -Ut av bilen!
-Bli med? -Ja. Sånn ja. Bli med oss.
Ok. Au!
For faen da! Det… Ja da.
Fortsett.
Stopp.
Her er det.
Sett deg ned.
Å nei…
Sett deg.
Ok.
-Jeg har ikke gjort noe galt. -Len deg tilbake og slapp av.
Ok.
Vent.
Vent litt, da!
Hva faen er dette her?
Stødig, slitesterkt og ingen skadelige stoffer.
Soveplass, utsiktsplatå og lekestativ i ett.
-Ikke til å tro! -Jo da.
Og hvor er katten nå?
Ingen anelse.
-Hei sann. -Hei, kampfeller.
Angående Kleo Straub så later det ikke til at en vennskapelig tilnærming funker.
-Later ikke til? -Jeg skal prøve igjen.
Du skal ikke "prøve", Jutta. Se til at hun ikke volder oss mer bry!
Fint klorestativ.
God kveld.
Ha det, da, Jutta. Ses vi snart?
"Ses vi snart?"
Hallo.
Jeg aner ikke hva jeg er mistenkt for,
men det er ingen grunn til å behandle meg som en farlig forbryter.
Ta det med ro, min venn.
Ingen her tror du er en farlig forbryter.
Du er for harmløs til det.
Kamerat Aleksander Belov…
Ser man det.
Hvorfor spionerer du på oss?
Jeg er her fordi dere har noe jeg trenger.
-Kom til saken. Hva vil du ha? -Etterretningens personalmapper.
Info om medarbeidere i Stasi. Jeg vet at dere har det.
Vent litt, hør her!
Sosialismen går i dass om dagen. Nå skal du få høre noe om kapitalisme.
Hos oss må man selv få endene til å møtes, om du skjønner.
50 000.
-Mark? Østtyske? -Vesttyske.
Ok.
-Blir det et problem? -Nei. Tullpreik. Null stress.
I morgen, klokka ti i herresaunaen Rasputin.
Et kjapt spørsmål, må vi plent møtes i saunaen?
Jeg har lavt blodtrykk.
Forsyningstunnelen i utstillingssenteret klokken tolv.
Jeg skal til frisøren like ved etterpå, så da kan jeg…
-Utstillingssenteret, tunnel, tolv. -Flott.
Ja!
Hellige håbrann, er jeg fortsatt på en tripp, eller?
Thilo?
Thilo!
Din gamle flyndre! Du ser godt ut!
Jeg trodde du var på Sirius B med prinsessen din.
Jeg var det, Dopi.
Men oppdraget mitt her er ikke fullført. Her på jorden, altså.
Jøss. Sinnssykt.
-Hva gjenstår å gjøre? -Aner ikke. Det sa hun ingenting om.
Prinsessen min.
Men, Dopi, først skal vi vel åpne nattklubben vår i kveld?
Mener du det? Thilo, så deilig å ha deg tilbake.
Jeg trodde jeg måtte åpne nattklubben alene.
Du, har du vært forelsket noen gang?
-Sånn ordentlig? -Ja, ordentlig.
Jeg tror ikke det.
Tro du meg…
det overgår enhver tripp.
Holger?
Hva gjør du her?
En uventet mottakelse, må jeg si.
Jeg vil treffe deg.
Etter så lang tid?
Muren er åpnet.
I ti år har jeg grublet på om det var mitt livs tabbe å ikke kjempe for å få deg.
Du har ikke gitt et pip fra deg. Hvorfor nå?
Jeg har jo sendt deg brev, Kleo. Hver eneste uke i et år.
Jeg har ikke mottatt brev.
Otto… Hvordan går det med ham?
Han er død.
Det er nok best at du drar.
Kan vi møtes igjen?
Det er neppe så smart.
SIRIUS B – ÅPNINGSFEST
Kleo, så gøy at du kom!
Takk for invitasjonen…
Nå? Hva syns du?
Heftige greier.
Hei, Kleo. Vil du ha litt?
Nei takk.
Så fint, Kleo.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Jeg vet alt.
Alt? Det tror jeg ikke på.
For et fint halsbånd du fikk av faren din.
Jeg må hjem og spise middag.
Kjære landsmenn!
For noen uker siden ble traktaten for en monetær, økonomisk og sosial union
mellom Vest- og Øst-Tyskland, underskrevet.
Vesttyskere og østtyskere er dermed gjenforent for…
Hei!
Jeg heter Sabine. Jeg er ny.
-Visste du at det skulle begynne en ny? -Nei.
Snart får de igjen leve i et fritt, samlet land.
Bjørkeris.
Hva holder du på med, vesla? Vil du ta knekken på hjertet mitt?
Går dere, pyser?
Kamerat Aleksander Belov!
Tilbake fra Mallorca?
Deg igjen?
-Å! Såret har grodd fint. -Det er vel neppe det dette gjelder.
-Har du savnet meg, kanskje? -Gi meg listen over etterretningsagenter.
-Du er ikke alene om å ville ha den. -Og?
Kleo, man må raske til seg det man kan i disse dager.
-Kan du ikke gi meg et tilbud? -Jeg tilbyr å ikke skyte deg i ballene.
-Det ville du aldri gjort. -Ikke?
Nei.
Hvorfor ikke?
For du vil så gjerne sleike dem.
Drittkjerring.
Sleik dem selv.
Nå? Hvor er mappen med navnene?
De er kopiert over på mikrofilm. De er i Karlshorst.
Alle tiders.
Da drar vi dit.
-Får jeg ta på flippfloppene? -Ja da.
Mange takk…
Ok…
Fru Et-eller-annet fra CIA.
Dette møtet er vel neppe tilfeldig.
Så leit at informanten din uteble.
Informant? Jeg aner ikke hva du mener.
-Gi deg. -Faen, har dere deaktivert ham også?
CIAs affærer angår jo ikke meg, men dere kan ikke bare drepe i vilden sky.
Hva er dette?
Et siste tilbud.
Om noen kan gi oss Kleo og den røde kofferten,
er det deg, Mr. Petzold.
Deg.
Dette er mye penger, som jeg jo sårt trenger.
Et CIA-tjenestebevis?
Prydet med mitt ansikt?
Å, faen!
Spesialagent Sven Petzold fra CIA.
-Aleksander Aleksandrovitsj -Hvil.
Jeg forstår, takk. Jeg må legge på.
Hei, Sasja.
Står alt bra til, Natalja?
Alt vel med barna?
De har det bra, takk som spør.
-Hun er en kampfelle fra Moskva. -Hei.
Hei.
Barna?
OVERETASJE
Ingen dumheter.
-I dag, takk… -Ja da.
Vær så god.
Det gikk jo greit.
Forsiktig, hun er bevæpnet!
Vi har henne!
-Der er hun. -Slipp våpenet!
Jeg burde skutt deg i ballene.
Ikke rør deg.
-Slapp av, kamerater. -Kom igjen!
Sakte.
Sånn ja.
Ja, bra.
Hurpe!
Stopp!
Ta henne!
Stans!
Stopp, eller skyter jeg!
Stopp! Legg deg ned!
Legg deg ned!
Stopp!
Legg deg ned!
Helvete!
Hopp inn! Kom igjen!
Så du det? Jeg hadde tatt vare på sjokkgranaten din. Pang!
-Går det bra? Få se. -Det går bra.
Få se, da!
Nå ville det ha passet å si: "Tusen takk, kjære Sven."
For hva da?
-For hva? Jeg reddet jo livet ditt. -Ifølge hvem?
I korttekst reddet jeg deg, det er fakta. At du ikke klarer å si takk, er òg fakta.
-Du står i gjeld til meg. -Og hva skylder jeg deg?
Har du dokumentene der? Få dem.
Vet du hva som skiller oss to?
Du vil ha dette for å overbevise deg selv og omverden om at du er kul og smart.
-Som vanlig handler alt om deg. -Nei. Før var det sånn.
Denne gangen handler det om noe større. Det er du som er selvsentrert nå.
Ja.
Du har rett. Dette handler om meg.
Det handler om et sort hull i min fortid. Noe jeg ikke husker.
Og jeg ønsker å forstå hvorfor jeg er som jeg er.
Vet du hva? Det der er en fordømt god grunn.
Helt ærlig er det den beste begrunnelsen man kan ha.
La meg hjelpe deg.
Får jeg lov? Vær så snill.
Greit. Vi kan undersøke det sammen.
Yeah!
Kodenavn Else.
Nei.
Kodenavn Schlosser.
Nei.
Kodenavn Wunderlich.
Gustaf.
Nei.
Kodenavn Kropf.
Du lukter annerledes.
-Vestlig vaskemiddel. Thilo kjøpte det. -Ok.
-Kodenavn Koch. -Blir du med og… Oi!
Hva driver dere med?
Vi prøver å finne ut hvem som infiltrerte USAs konsulat.
Iblant venter jeg bare til det jeg leter etter, finner meg.
Ok…
-Gira på minigolf? -Midt på natten?
-Ja. -Ikke nå, Thilo.
Den er grei.
Ciana, de har ikke lyst.
Der har vi det. "APS. USAs utenrikstjeneste i Vest-Berlin."
Hold an, hva betyr egentlig "APS"?
-Agent på spesialoppdrag? -Å ja.
Kodenavn Baer.
Objekt Moni.
Og det betyr?
Det er dekkstedet agenten kan dra til i nødsfall.
Å ja, selvsagt.
Ålreit, da kan vi gjøre oss noen antakelser,
nemlig at en spesialagent med kodenavnet Bear.
skjuler seg selv og den røde kofferten på dekkstedet Moni.
-Korrekt? -Ja.
-Så nå må vi bare finne dekkstedet. -Hvorfor "vi"?
Herregud. Du vet hvor det er, men vil ikke si det.
Dette går bare ikke an. Jeg reddet livet ditt!
Den eneste partneren du har igjen, behandler du som dritt. Åpne…
Du får ikke forbigå meg!
Fytti!
Dra med verdigheten i behold.
Jeg vil også ha et sånt hus.
Hva bor du i på Sirius B?
Jeg ble brått så svimmel.
Ciana?
Forsiktig.
Pent og rolig.
Må du legge deg nedpå?
Pass hodet.
Thilo? Har taxien kommet?
Hvilken taxi?
-Den du skulle ringe etter. -Å, den, ja. Den er på vei.
-Hva feiler det henne? -Hun er svimmel.
Hvor skal du?
-Beograd. -Med taxi?
Med tog.
-Tar du med en gave til meg? -Ja.
Ha det.
Hvorfor er du her igjen?
Jeg vil kjempe for deg og ikke gjøre samme feil som sist.
Jeg lar meg ikke avvise bare fordi du er redd for egne følelser.
-Jeg har ikke tid til dette nå. -Hvorfor ikke? Hvor skal du?
Til Beograd.
Med taxi?
Med tog.
-Hei. -God dag.
Var det alt?
Tanken var å gi deg denne for ti år siden, men så… forsvant du jo.
Det er en kassett med låtene vi hørte på.
-Har du spart på den i så mange år? -Ja, tydeligvis.
Takk.
Ta vare på deg selv.
HOVEDKVARTERET TIL KGB I MOSKVA
Ja, kom inn.
Hvordan står det til, Olga?
Hva gjør du her?
Overrasket?
Jeg trodde du var…
Død.
I Berlin.
-Hva vil du? -Jeg tar gjerne en kopp te.
Forsyn deg.
-Dette ble jo litt kinkig. -Jeg aner ikke hva du mener.
Jeg mener at sporhundene dine hadde fått ordre om å knerte meg.
Men her står jeg jo, rett foran deg. Sprell levende.
Kamerat Zjukov, i kjent stil overvurderer du egen betydning.
-Hvorfor skulle jeg få deg drept? -Jeg stilte meg selv samme spørsmål.
Hvorfor?
-Jeg trodde du var smartere enn som så. -Jeg driter i hva du tror og mener.
Akkurat.
Og det er nettopp det som er ditt problem.
Oi da.
Hallo.
-Kamerater. -Ja?
-Iverksett. -Mottatt.
Moskva er rystet av en rekke drap.
Ifølge lokale myndigheter hadde de tolv ofrene tilknytning til KGB,
og de satt i det kommunistiske partiets politbyrå.
Observatører mener det pågår en intern maktkamp.
Ofrene støttet president Mikhail Gorbatsjovs perestrojka-politikk
og en tysk gjenforening.
Den som leker med ilden, kan ende med å bli brent.
Tekst: Dario Kverme Birhane