КЛЕО
Белград Югославія
Добрий день.
Мене звати Клео Штрауб. Я б хотіла поспілкуватися з Раде.
Він був колегою мого діда.
Заходьте.
Дякую.
Раде.
Клео! Скільки ж років минуло?
Багато, Раде. Як справи?
Як там Отто?
Отто вже помер. У травні. Не зміг пережити занепаду НДР.
Ах, Клео. Треба бути сильним за таких часів. І це ж лише початок.
Весно, принеси нам пляшку сливовиці й дві склянки.
Ти, мабуть, голодна?
Чудові в нас канікули були тоді.
Я їх ледве пам'ятаю.
Ну, ти була ще маленька. Але ти нам не давала сумувати.
Щойно очі від тебе відведеш - тебе нема. Пішла щось досліджувати…
А вечорами я тобі пісні співав.
Спи, дитя моє прекрасне,
Баюньки-баю.
Заглядає місяць ясний
В колиску твою.
Ото часи були.
Розкажи мені щось про мого батька.
Твого батька? Нема чого розказувати. Він був зрадником. Отак-от.
Тож не варто про це.
У якому сенсі зрадником?
Він піддався на спокуси Заходу. І намагався втекти.
Він знав про наказ стріляти на ураження. Він вас покинув самих,
тому ти його не жалій.
Мама мені казала, що він загинув в автокатастрофі.
Може, не хотіла тобі казати гірку правду.
Ні. Щось не сходиться.
Чевапчичі готові.
Дякую, Весно.
Раде, ти маєш допомогти.
Я про твого батька більше нічого не додам.
Я маю знайти одного з наших людей.
Він працював в америкарському консульстві в Західному Берліні.
Після одного інциденту він утік сюди. Цей товариш працював під позивним Бер.
Якщо цей Бер і тут, то явно неофіційно.
Мені треба адреса об'єкта "Моні".
Твоє міністерство розформували.
Я мушу його знайти, Раде. Ти не міг би якось допомогти?
Я можу дати тобі адресу колишнього сховку.
Клео, я не знаю, що ти задумала і навіщо приїхала.
Але подумай добре, чи воно того справді варте.
Дякую, Раде.
Американських нема?
Рей-Бен чи чогось такого?
Як у Тома Круза. В "Топ Ґані".
Американських?
Ну звісно.
Щоб ворог довіряв.
Так?
Це я. Раде. До мене щойно навідалася Клео.
Ніколаю…
Добре.
Якщо так треба… Слухай.
Ти зараз зробиш те, що я скажу.
Ти зрозумів?
Дякую.
Будь ласка.
Добрий день.
Як життя?
Мені треба номер щонайменше на дві ночі.
Клео Дженніфер Штрауб?
Га?
Вітаю.
Правда, це був шикарний вихід? Де ти була так довго? Щось ти не поспішала.
Я запитав у товариша Райсера, і він мені розповів,
що саме в цьому готелі зупиняються співробітнки фірми.
І поки тебе не було, я вирішив узяти для нас цей двокімнатний номер,
бо раптом нам буде чим поділитися, ти зможеш зайти до мене, а як ні,
то можна просто зачинити двері.
Може, розпочнемо з того, що ти скажеш мені, де той об'єкт "Моні"?
Ну гаразд.
Ситуація у нас така. Або ти щось дізнаєшся,
а я здогадуюся згодом, або я щось дізнаюся,
а ти здогадуєшся згодом. То чому б не заощадити довбаний
час і не попрацювати разом?
Окей.
Я знаю, що дуже нервую тебе, бо виявився значно розумнішим, ніж ти думала.
А ти поводишся дещо по-дитячому, щоб ти знала.
Зараз дев'ята. Ти що, справді лягаєш спати?
Я думав, ми з тобою сходимо в бар унизу, але я… Гаразд, ми не підемо в бар.
Але побачимося вранці за сніданком… о восьмій.
"Так, добре, Свене. О восьмій - супер". На добраніч, Клео. "Добраніч, Свене".
Люблю з тобою побалакати. "Ти сьогодні красунчик".
Сер, е… Горілку мартіні, будь ласка.
Так, сер.
Горілка мартіні.
Ем, даруйте. Ви не проти, щоб я тут сів?
Привіт. Мене звати Петцольд.
Свен Петцольд. Із Західного Берліна.
Привіт.
З Німеччини.
Ем… Що ви читаєте?
Хо Ши Мін, німецькою! Клас!
Тоді можна німецькою поговорити.
Ем… Може, я спершу замовлю нам шнапсу, щоб… розтопити кригу?
Я не п'ю шнапсу… Але дякую.
Окей.
Облажався.
Прокидайся вже!
То що ми тут робимо?
Годі, Бріґітте. Прокинься. Ти дозволила капіталістам замилити тобі очі.
То ми тут отак і житимемо? У цих двох кімнатах?
Без змоги збудувати щось, щоб нас не вважали
антисоціалістичними елементами?
Ми собі щось побудуємо. Обіцяю тобі. Та ми це зробимо тут, а не на Заході.
Татусю…
Татусю, навіщо ти втікав?
Клео, птасю. Що ти таке кажеш? Я б вас із мамою не покинув.
Ніколи.
Те, що ти мені розповів про батька, це неправда, Раде.
Він би нас ніколи самих не покинув. Навіщо ж ти це сказав? Що з ним сталося?
Приходь до мене сьогодні по обіді.
Зараз кажи!
Клео, будь ласка. Не по телефону.
Чорт.
Тут вільно?
Чому ти їси гавайський тост на сніданок?
Гм? Чому гавайський тост?
Так, мені теж цікаво.
Це карлсбадська грінка.
А, ну звісно, весь час забуваю, що у вас для всього є власні кумедні назви.
Ти хочеш поговорити про мої вподобання на сніданок?
Ні. Я їстиму в повній тиші свій… "сталін-бутер".
Добре.
То ти обдумала те, про що ми говорити вчора ввечері?
Ми з тобою не говорили. Говорив тільки ти.
Ти, не порадившись зі мною, віддала червону валізу Гонекер. Я,
не сказавши тобі нічого, пішов на співпрацю з ФРС.
Ми повелись егоїстично. Ми обоє облажалися,
бо не вчинили як справжні напарники.
Тож хоч зараз розрулімо цю гімняну ситуацію як напарники. Будь ласка.
Я не заборонятиму тобі за мною стежити абощо.
Роби, що хочеш. Та якщо ти думаєш, що я врятую твій зад, то ти помиляєшся.
Це вже хоч якийсь початок.
-Хто це така? -Гадки не маю. Я вчора з
нею в барі познайомився.
Ой, божечки. Що таке? Я був сам-один в тому барі,
мені стало нудно, я побалакав із жінкою. У чому проблема?
Окей, ем…
Може, розповіси, що в тебе з Гольґером?
-Гольґер? -Так, Гольґер. Що в тебе із цим Гольґером?
Піду візьму собі ще грінку.
От бляха!
Куди?!
Срань!
Пробачте, сер… е, можна… мені треба таксі.
Тітоліно.
Не стріляй!
Свене! Чому ти тут?
Ти сказала, що не забороняєш мені стежити за тобою,
тож я й вирішив за тобою простежити.
-Що це таке? -Колись це й був об'єкт "Моні".
Ясно, а чому "колись"?
Бо наша фірма вийшла з гри.
Гей.
Ти тут сам?
А твій тато вдома?
Зараз!
Свене, лягай!
Це подряпина?
Тікай. Біжи!
Біжімо сходами, сходами!
Ну ж бо. Ходімо.
Фак!
Сюди! Швидше!
Ховайся! Пригнись!
Сиди тут.
Ти мене обдурив.
Спершу ти набрехав на мого батька, а потім захотів, щоб мене вбили. За що?
Раде?
Бувай, Тільо.
-Бувай. Купи собі щось поїсти, добре? -Дякую.
Тільо, це просто неймовірно, старий.
Ми будемо багаті. Вгадав?
Я думаю про нашу карму.
О, так.
А гроші шкодять кармі.
Авжеж.
Гей!
Вау. Яка ж ти красива. Неймовірно.
-Справді. -Ви такі милі.
Надворі чудова погода. Сонце - немов світло для душі.
Прогуляємося?
Можеш сказати це ще раз?
Га, що саме? Що сказати?
Знаєш, те, що ти щойно сказала, вразило мене просто в серце.
Світло для душі.
Так, авжеж! Це і є моя місія, так?
Так. Звісно.
Але це вже якось занадто складно для мене. Я не можу осягнути. У чому ж полягає
твоя місія?
Звісно, в техно. І йому треба під сонячні промені. Щоб торкнутись людських
душ. Вирватись із темряви на сонячне світло.
Тільо, та це ж класна ідея! І заодно ми владнаємо нашу проблему з кармою.
А хіба ти не казала, що більше мій зад не рятуватимеш?
Слухай, де ти навчилась так бездарно халтурити?
-Халтурити? -Так.
Я закінчила медичні курси для спецпризначенців із відзнакою.
О, вау. Дяки.
Краще не мийся днів зо два.
Якщо ти не проти, щоб я смердів.
Головне, щоб та жінка з бару була не проти.
Ти що, ревнуєш?
Ні. Чому б я мала ревнувати нещасного зрадника?
Може, зав'яжемо із цим лайном про зрадників?
Це вже бісить. Поговоримо зараз?
Отже. ЦРУ до мене знову прийшло.
Вони хотіли, щоб я за тобою стежив. Запропонували цілу купу грошей,
які мені конче потрібні, а ще офіційну посаду,
на яку б я за нормальних обставин погодився одразу.
А я їм знову "ні" сказав заради тебе. Ніякий я не зрадник. Ясно?
До тебе знову з ЦРУ прийшли, а ти не сказав мені?
Так, проте… Я зараз тобі про це кажу.
Ти не хотіла зі мною говорити!
Так. І краще б не починала.
Клео… Та я ж нічого такого не зробив. Клео.
Гей, ти лишень уяви собі. Вантажівки з колонками та діджеями.
І вони везуть техно усім містом. Усіма вулицями.
Усі танцюватимуть і кохатимуться. Ось моє справжнє призначення,
Сіано. Згодна?
Так, сто відсотків.
Мм. Та я собі думаю… На це, мабуть, якийсь дозвіл потрібен чи що? Та як нам
його не дадуть, ми все одно це зробимо.
Так, ми все одно це зробимо. Бо це наша місія.
Так! А якщо нам не дадуть дозволу, тоді, можливо, Клео допоможе. Мені здається,
вона знає людей з уряду чи ще звідкись.
Коли вона вертається?
Я не знаю.
А вона нічого не казала?
Ні. Вона приходить, коли приходить.
А чим вона займається?
Гадки не маю. Це пов'язано з її місією. У нас обох власні місії, вкурюєш?
Тому ми одне одному довіряємо.
Троє людей із місією під одним дахом. Ти, я і Клео.
Це просто доля.
Алло, Тільо слухає.
Тільо? Це Клео.
Клео? Гей, знаєш, що ми з Допі та Сіаною хочемо зробити?
Тільо, слухай, в мене мало часу. Нам треба бути обережними.
А чому?
На мене ЦРУ полює. Можливо,
вони спробують переконати моїх друзів розповісти їм про мене. Ти розумієш?
Ого, так.
Сіана, наприклад.
Чому вона раптом з'явилася в нас удома?
Ну… Ну, бо я її сюди привів.
Але хіба це збіг? Хіба так буває, Тільо? Просто будь обережний, добре?
Я ще подзвоню. Бувай.
Бувай.
Ну? Що вона сказала?
Переказувала тобі вітання.
Гмм.
Один кампарі оранж.
Дякую.
А ви знали, що Хо Ши Мін, перш ніж стати революціонером,
працював у лондонському Ґранд-готелі помічником кухаря?
Серйозно.
А ви ерудований.
Так. Історія південно-східної Азії завжди мене цікавила.
-І чому ж? -Мені подобаються
тамтешні люди, їхня кухня, усе.
Якщо будете в Західному Берліні, я знаю, де роблять найкращий фО бо в місті.
Правильно "фо бО".
Фо бО?
-Мгм. -Вік живи - вік учись,
отак! Мене звуть Свен.
Ти уже казав.
А.
Кімберлі.
Привіт, Кімберлі.
Перепрошую.
Що в тебе з рукою сталося?
Це? А, дрібниці. Ну гаразд, пес укусив.
О.
Так, якийсь безпритульний. Напав на жінку з дитиною.
Я втрутився і завалив його.
-Як справжній герой. -Так. Нарешті хтось
розгледів героя у мені.
Що робиш у Белграді, Свене?
Я у відрядженні. З моєю колегою, яку ти бачила за сніданком.
Ми вивчаємо нові ринки на Сході. А ти, Кімберлі?
Хочеш потанцювати, Свене?
Не зрозумів.
Я хочу танцювати.
Наступна пісня для закоханих у цій залі.
Окей.
Люба Клео, це наші пісні.
Алло, Гольґер?
Клео? Слава богу! В тебе все добре?
Я ставлю тобі запитання, а ти відповідаєш чітко "так" або "ні".
Тебе ЦРУ прислало за мною стежити?
-Що? -Кажи так чи ні?
Ні. Навіщо мені працювати на ЦРУ?
Ти б краще розпитала того типа,
що вчора був у моїй квартирі й погрожував мені пістолетом.
Що за тип?
Та якийсь ідіот із гнилими зубами на старій
"ладі". Він хотів знати, де ти зараз. Ти не могла б пояснити, що тут коїться?
А тобі можна довіряти?
Клео… Думаєш, я б оце стільки років… Звісно, ти можеш мені довіряти.
А я хотів би довіряти тобі.
Довіряй.
Чудово.
Слухай.
Я скучив.
Пішла в сраку, курво!
Який жах.
Уве!
Те стерво здриснуло.
Що?
Та Клео звалила в Белград! Їхати за нею?
Якщо Клео у Белграді, то про неї там подбають.
Хто про неї подбає? Югославці чи що? Це важливіше за сьогоднішню зустріч із
-товаришами. -Ніщо не важливіше за зустріч із
товаришами. Москва зі мною зв'язалась.
Вітер змінився, Уве.
Який в біса вітер?
У КДБ в Москві відбувся путч. Товариш Жуков тепер там головний.
Справді?
Жуков подбає, щоб контрреволюційні заходи Горбачова було негайно скасовано.
Вони повернуть старі й надійні комуністичні
структури та припинять ці принизливі загравання із Заходом.
Звучить гарно.
Але як це стосується нас і нашої зустрічі з товаришами?
Уве, любчику.
-Га? -Жуков контактував зі мною
вчора. Йому потрібна я, а мені - ти.
-Справді? -Ти щось чув про операцію "Луч"?
Луч?
Про товариша Росбаха?
Мій колишній інструктор на об'єкті "Ельзе"?
Так, це саме він.
Він буде керівником операції.
Будьмо.
С І А
С… С І А…
С… І А. Секретна служба С І А. С І А.
С… С І А. С - третя літера. І - дев'ята літера. А - перша літера.
Один плюс три, плюс дев'ять.
Тринадцять. Сума цифр - чотири. Чотири. Один, два, три, чотири.
Кваттор. Чотири. Заксум блок. Кваттор. Чотири блоки.
Східний блок. Секретна служба. Східний блок,
Південний, Західний, Північний…
Північна… Америка. С… І… А… Північна…
Пипець.
Тільо, що ти робиш?
Слухай, а твоє ім'я пишеться через І чи з мʼяким знаком?
Що?
Ну… через І чи з мʼяким знаком?
Через І, а що?
СІАНА
Фак.
Чому я чую про це тільки зараз? Ви мали доповісти мені негайно.
Звичайно, ми б знайшли людей в Белграді, які б могли там про неї подбати.
Так, мені шкода.
Шкодувати - це не варіант. Ми домовлялися. Ви інформуєте нас,
а поліція забуває про ваші справи з наркотиками.
Пам'ятайте про це. І щодо цього танц-параду…
Це мене не стосується. Я мала лише про Клео подбати.
Ні, ні, ні. Ви прослідкуєте, щоб цей парад таки відбувся.
Не зрозуміла.
Якщо молодь буде лиш танцювати й кайфувати,
то не заважатиме нам встановлювати новий лад у світі після Холодної війни.
А зараз краще моліться, щоб Клео живою повернулася.
Валіза в мене.
Що?
-Я знайшов нашу валізу! -Де ти її взяв?
Ем, е… У кімнаті підозрюваної. Не дивись на мене так. Я роблю все,
що необхідно для нашої місії, окей?
Окей.
Гей, чекай, чекай, чекай.
Ми з тобою разом знайшли цю валізу. Хоча цього разу її скоріше я знайшов, але…
Краще разом вирішимо, як з нею бути. Справедливо?
Так.
Добре.
Оце клас.
Ні, ні, ні, ні, ні, ні, ні.
-Фантастика. Ти справжній детектив, Свене! -Але… Клео… Це точно та валіза. Ну ти
сама подивись. Це точно та валіза. На сто відсотків. Понюхай її! Це…
Клео, вона якась підозріла. Із самого початку я подумав,
що… Щось із нею нечисто, із цією Кімберлі.
За… Зачекай. А! Чекай! Кім-Бер-лі. О Н С З Бер.
Кімберлі - це агент Бер… Ніхто б зроду не додумався до такого.
Бляха! І я її в кімнаті замкнув.
Гей, але ж наша угода дійсна. Більше жодних трупів, окрім випадків,
коли без цього ніяк, так? Клео, ти маєш мені пообіцяти, бо…
Дві перестрілки на тиждень - це перебір. Так не годиться, я більше не
винесу.
Що? Якщо твоя правда, в цієї жінки більше скелетів у шафі, ніж у нас обох, а як ні,
то… нічого й не станеться.
Але, може, ми спершу поговоримо про це?
Де документи?
-Які документи? -Пакт Рейґана-Гонекера.
Я навіть не чула про таке. Свене, що коїться?
Кімберлі. Я зовсім не той, ким ти мене вважала.
Товаришко агентко Бер, де документи?
Чорт.
-Свене, хапай збою. -Окей.
Ну, годі! Припиніть! Обидві заспокойтесь! Все!
Гей… Хоч мить не зовсім слушна, та я мав рацію.
У нас ремонт. Сюди не можна.
-Ти - туди, я - сюди. -Що?
Кімберлі?
Треба поговорити.
Можливо, в нас одна мета.
Кажи де пакт!
Не розумію, про що ти.
Де той сраний пакт?
Я не знаю, де той пакт.
Клео!
Тримай її, я вже біжу!
Тягни її!
-Ну, кажи, де документи? -Це можна й пізніше з'ясувати. Тягни!
Скажеш мені, де документи, і я тебе витягну!
Годі цього лайна.
Зрадниця!
Що?
Три… два… один!
Ану припини!
Тягни, кажу!
-О. -Вони у товаришів… У товаришів з Берліну.
Тягни!
У яких товаришів?
У товаришів із "Луча".
І що це таке?
Луч - це російською "промінь".
Це план, розроблений співробітниками Штазі та КДБ.
Завдання - створити Німецьку радянську республіку.
ФРН має приєднатись до НДР і стати частиною Радянського союзу.
А де "Луч" тримає документи?
Я просто залишила їх у сховку на Ернст-Тельман-платц. Це все, що я знаю.
У Берліні?
Так, у Берліні.
Тепер ви знаєте все, що хотіли.
І ще одне: хто стоїть за "Лучем"?
Чудове запитання… Але ти й так забагато знаєш.
Стій!
Ні!
От бляха!
Що ти накоїла?!
Я?
Так! А хто ж?!
Це вона почала. І ти це прекрасно бачив.
Ти набагато сильніша за неї. То якось по-іншому б її здолала.
Та невже? І як?
Кинула б її в протилежний бік, наприклад!
Ти так кажеш, бо вона тобі геть баки забила.
Та що з тобою, бляха, таке?
Ти щойно людину позбавила життя. Ти розумієш?
Ну скільки можна так вчиняти? Гм? Ти ж не тупий бійцівський пес,
який більш нічого не вміє.
Ти людина.
Поводься відповідно.
Будь ласка.
Окей.
Команда?
Круть.