Milé soudružky, milí soudruzi, těší mě, že se konečně setkáváme,
abychom konkrétně zorganizovali antiimperialistický protiúder.
Cílem našeho kolektivu musí být aktivace organizačních struktur z operativního
plánu Ludsch.
Odpovídajícím způsobem je implementovat na území Spolkové republiky a tak
dosáhnout připojení NDR. Kontaktování našich soudruhů
v NSR už probíhá.
Moc dobře.
Soudruhu Rossbachu při vší úctě, vyjednávání mezi Američany a Gorbačovem
ukazuje, že to skončí dohodou. Za pár dní NSR prosadí měnovou unii a náš lid nad tím
jásá. Považujete za těchto okolností tyto plány za realistické?
Žádná měnová unie nebude. Soudružka ministryně je v přímém kontaktu s novým
vedením KGB.
Máme v ruce něco, za co od Američanů dostaneme cokoliv.
To jo. To jo!
Soudruzi, myslím, že máme bohužel problém.
Proti Amíkům nemáme vůbec nic. Ty smlouvy k nám nedorazily.
Poslouchej.
Jak východní tak západní Němci budou moci na každém místě a v jakoukoli dobu
bez zábran překračovat hranice.
Ty jsou dnešní?
Eh… jo.
Dobře.
Co je dobře?
Ta smlouva zjevně nedorazila. Takže máme šanci ji dostat dřív. Podrž.
Tady prostě vůbec nic není. Žádná mrtvá schránka,
žádnej Ludsch, smlouva. Nic! Že by nám Kimberly lhala? Ona nám lhala.
-Není tu nic? -Nic!
Tak sleduj, soudruhu.
Co támhleta ženská s tím kolem, hm? Nebo ti dva od technických služeb?
A co ten chlápek s dalekohledem? Čtvrtý balkon shora. Levá strana.
Páni! Všichni jsou Stazi?
Operativní složka pro ochranu schránky.
Ale jak jsi… seš fakt dobrá, he?
Támhle, hele! To je ono. Ten koš je naše schránka.
Něco tam hodil. To je ta schránka!
Označil to.
Vystupujem, he?
Počkej.
Tone.
Jutta?
Tvá bývalá kolegyně z práce? Ta Jutta?
Ta Jutta.
Ona patří k Ludschovi?
Dolů.
Patří k Ludschovi.
A ví, kde je Reganova a Honeckerova smlouva.
He, he! Tak za ní!
Přesně dle rozkazu!
Vyhovuje?
To je dobrý vozidlo.
Dobrá práce, towarischtschi.
Co s nim teď podnikneme?
Víš Miku, včera jsem přejel kočku. Víš co ta čubka udělala?
Hm?
Vstala, otřásla se a dělala, jako by nic.
A víš kdo je taková čubka?
Ne…
Kleo! Má sedm životů, stejně jako blbá kočka!
Abych ji vyřídil, potřebuju tohle. Čekám jen na rozkaz. Fí!
Ze shora!
Hospůdka
Znáš to tu?
Jo. S Juttou jsme sem chodívaly po práci.
Fajn, jakej je plán?
-Půjdu dovnitř. -Co? Ne! Už zase? Nemůžeš pokaždý, úplně
sama, bez plánu, vpadnout do potenciálně nebezpečný situace a
čekat, že to dobře dopadne.
Tak jak Svene? Jak se k těm dokumentům dostanem?
-Co já vím? Já půjdu s tebou. -V žádným případě. Když tam
půjdeš, nedostanu z Jutty nic.
Fajn. Ale žádný střílení.
Žádný střílení!
Fajn.
Dobrý?
Tak.
Vezmu si tohle a ty budeš poslouchat. A jen když řeknu "vaječňák", přijdeš
-dovnitř, jasný? -Jo. Vaječňák.
Fajn.
HOSPŮDKA
Ahoj Juto.
Kleo, pěkný, že se ukážeš.
Jo. Pivo a pálenku.
Tady se vůbec nic nezměnilo.
Jo, jo, teď už tu čepujou dvě piva, ne jenom jedno.
Už žádnej chleba se sádlem.
Ne. Ne.
-Žádnej chleba se sádlem. -Nech si chutnat.
Na zdraví Jutto.
Jo. Na zdraví Kleo.
Ale že to byly pěkný časy, tenkrát v Rádio Stern. Co?
Jo jo.
Vědět, že jsi taky oficiální příslušnice, mohly jsme tehdy spolu mluvit úplně jinak.
Kleo.
No, ale teď tu nejsem proto, abych s tebou mluvila o minulosti.
Zajímá mě něco jinýho.
Copak?
Zajímá mě, co je v tý obálce.
V jaký obálce?
Vím, že jsi u Ludsche. Vím, že tohle je vaše centrála a že tohle tady…
Och.
… Je tvůj plat za obsluhu mrtvý schránky u památníku.
A taky vím, že víš, kde je smlouva Regana s Honeckerem.
Kleo, myslím, že bude lepší, když půjdeš.
Jdi už pryč.
Kleo. Nedělej blbosti!
Dost řečí,soudružko Straubová.
Už tenkrát jsi nevěděla, kdy přestat. Pořád jenom vpřed.
Nikdy´s nebyla začleněná.
No téda. Všichni jste zas tady! Co takhle si dát rundu vaječňáku?
-Uvolní nás to. Promluvíme si. -Vaječňák!
K čemu mluvit?
-Promiňte! -Kam čumíš?
Zdravím!
Překrásný dobrý den!
-Můžem to vyřešit úplně v klidu. -Jak?
Řeknete, kde je ta smlouva.
Ať žije socialismus!
To ne.
Už zas to muselo eskalovat?
Znáš se sním?
Jó! Rossbach. Můj školitel. Vždycky to byl idiot. Ale umřít neměl.
Jó ten se nepočítá. Tys to chtěla mírumilovně a jsem na tebe pyšnej.
Jutto, prober se.
-Kde je smlouva? Kdo ji má? -Och…
-Tahle, ta je nabitá. Tak radši mluv. -My tu smlouvu nemáme.
Jak nemáte?
Všechno šlo podle plánu.
Náš soudruh z americké ambasády tu smlouvu umístil do schránky. Podle plánu.
Ale když jsem přišla, už to bylo pryč. Taška pryč, smlouva pryč. Nic. Zmizela.
Někdo nás předběhnul.
Kdo vás předběhnul?
To kdybych věděla. Ten operativní plán je přísně tajný. Každý ví jen to, co musí.
-Nikdo ho nezná celý. -Čí je ten operativní
plán? Kdo stojí za Ludschem?
Soudruh generál major. Tvůj děda.
Jo. Ludsch byl Ottův plán. Jeho nápad na věky věků.
Děda umřel.
Hele mazliku, co je dneska s tebou?
To kvůli Cianě. Možná vůbec není má princezna.
Je to agentka. Ze Západu. Od CIA!
Jak jsi na to přišel?
No Ciana. CIA. Tři, devět, jedna. Třináct. V součtu čtyři. A ta počítačová hra?
Quattour Saxa. Čtyři bloky. Čtyři! Rozumíš?
Jo, jo, jo, rozumím. Jasně. Ale CIA? Nemyslíš,
že to je trochu moc velký sousto?
Třeba ji jen pojmenovali po Leonardě Cianciulli, Correggiovo mýdlařce.
Po kom?
No po tý italský sériový vražedkyni.
Svý oběti rozsekala sekerou a dělala z nich mejdlo. A keksy.
-Keksy? -Keksy.
Vražedkyně?
Och, jó. Nebo se na Sirius B píše Ciana s C
a ne s K a ta blbost s Q a se CIA, to všechno si jen namlouváš.
-Ach. Myslíš? -Myslím! Bože Thilo! Vždyť já jsem vás
viděl. Je to pravá láska. Teda spoň já si ji tak představuju.
Jo, Dopi. To máš pravdu. Láska je pravá.
-To cítím. -No tak vidíš.
A víš co? Ukážu ti, jak se skládá správnej tulipán. Jo?
Jo.
-Tulipán? -Jo.
Uznej, že nakonec je fakt skvělý
zas spolupracovat jako tým. Tys odvedla hlavní kus práce,
ale já to miluju.
Vždyť nevíme, kde ta blbá smlouva je ani kdo ji má.
Páni. Tak jo. Tvá sklenice je vždycky z půlky prázdná, co?
Teď se musím najíst, vysprchovat a pořádně vyspat.
Uvařím ti třeba boloňský špagety. Vy jim asi říkáte protáhlej Marx.
Holgere.
Čekal jsem na tebe.
No teda. On na tebe čekal.
Eh, zdravím. Jsem Holger.
Tak fajn. Kde je autobus?
Jakej autobus?
Autobus s lidma, který to zajímá, Holgere.
Svene!
Co?
Radši už běž.
-Hej, počkej, Kleo. Hej. -Pojď dál.
Počkej. Kleo, to není správný. To není fajn, my jsme tým. Nemůžeš prostě jen tak…
Holger.
Co s tebou vlastně je, Kleo?
A co ten telefonát, jestli nemám něco se CIA,
co? Chlap, co mi nakráčel do bytu,
ohrožoval mě zbraní a chtěl vědět,
kde jsi?
Kleo?
Nepoznávám tě.
A chceš vědět proč?
Protože už nejsem ta tehdejší Kleo.
No dobře, můžem se znova seznámit, ne?
Ahoj, já jsem Holger.
A já jsem Kleo. Bývalá oficiální spolupracovnice
ministerstva bezpečnosti, skupina pro zvláštní úkoly.
Pro firmu jsem zabíjela lidi. Spoustu lidí. Zastřelila,
otrávila, vyhodila do vzduchu, vyber si.
Seděla jsem ve vězení a podvedl mě každý, bez výjimky o kom jsem si myslela,
že mu můžu důvěřovat. A to poslední, co potřebuju, je někdo, jako ty.
Kvůli komu budu zranitelná.
Tak jo.
A co kdybychom pokračovali, kde jsme skončili?
My dva prostě sednem na mýho Simsona a doženem náš víkend u Odry.
Prostě odjedem. Ostatní tu zůstanou.
To je krásnej nápad.
Ale nejde to.
Stalo se toho moc a taky je toho moc ve hře.
Je mi to líto, Holgere. Ale je to jak to je.
BLAGOJE NEDALEKO MOSKVY SSSR
Nikolai…
Maminko.
Jak se máš?
No výborně. Sedni si.
Dáš si čaj?
Děkuji.
Získal jsi, co jsi vždycky chtěl?
Jsem na tebe hrdá.
Copak ti je?
Ona mě nenechá v klidu.
U nás v Berlíně jsou mrtví.
Ta holčička?
Hm.
Dej mi to.
Za chvíli dorazí sem.
Musíš udělat všechno, aby se sem nedostala.
Ta smlouva se jí nesmí dostat do rukou.
Slyšíš mě?
Ano.
Maminko.
Jak dlouhoto bude trvat? Budu si muset odskočit.
Ty drž hubu, Miku.
Ahoj Uwe.
Do prdele práce! Co tu vůbec děláš, nebyli jsme domluvený.
Kleo toho nenechá. V hospůdce máme dva mrtvý soudruhy. Proto soudružka
-Honeckerová… -Soudružka ministryně!
Eh, jo, vzkazuje, že má nové rozkazy z Moskvy od soudruha Zhukova.
-Proto malá změna plánu. -Uwe?
Jaká změna plánu?
Uwe!
Co je?
Neměl bys pro mě něco na sebe?
Hrajem přes šachovnici.
-Co hrajem? -Tady. Novej cílovej objekt.
To né.
Ahoj Fredi! Nepůjdem do kina? Dávaj Tanec s vlky.
Ahoj.
Musíme si promluvit.
Tak jo.
Svene, přemýšlela jsem.
My, jako pár, už dost dlouho nefungujeme. Jako rodiče jsme ale skvělí.
Máme báječnýho syna. Děláme dobrou práci.
Ne.
Ty.
Ty děláš dobrou práci, já zrovna nejsem dobrej táta a mrzí mě to.
Svene…
Víš, ono je to prostě… něco mi přistálo v životě a já jsem tím tak posedlý. Kleo…
-a… -Prostě jí to řekni.
Co? Komu?
Kleo. Že jsi do ní zamilovaný.
Tak jo, ehm.
Jenny, tolik mě to mrzí. Všechno. Jak to proběhlo.
Mrzí mě to.
Měj se dobře.
Ehm, můžu si to vzít?
Jasně.
Ahoj. Je, Holger tady?
Ne.
Fajn. Smím jít dál?
Jo.
Díky.
Už tě zas vykopli?
Jo, ale nesu pivo.
No.
Počkej chvíli.
Chci ti něco říct. Dobře?
A nemám nebo taky ne, protože já taky můžu jednoduše
jsem přemejšlel, když tak doufám, že…
-A jen přesto, že… -Co chceš říct?
Chci ti říct, že já… jsem…
Můžu…
… přespat na gauči? Třeba?
Jo.
Jo, jo…
Tss.
Hele, tulipán.
Pro tebe.
Och.
Víš čemu jsem na chvíli věřil?
-Né. Čemu? -Že děláš pro CIA. Vtipný, co?
Brý ráno.
Ahoj Kleo. No? Přivezla´s mi něco z Jugoslávie?
Och ne. Já zapomněla.
Co je to?
Ale nic.
Polibek. Polibek je jako výstřel.
Co to má bejt?
-Jenom báseň. -Jaká báseň?
Pro soudružku Juttu.
Pomalu mi s těma citama začínáš lízt na nervy.
Tak.
Miku!
Co je to?
Bylo to na nábřeží.
Vzali jsme si to.
Pecka, co?
Sakra.
-Vstaň, idiote. -Brní mě noha.
Jdeš s náma.
Tak fajn, tak fajn.
Snídani? Vejce na tvrdo nebo na měkko?
-Na měkko. -Na měkko.
Oba jsme řekli na měkko. Vibrujeme v kosmickým souladu. Boží, co?
Sakra!
Dobré ráno, Kleo.
Pjotre.
Ráda tě vidím!
Ty o tom víš?
Ve všem jsi měla pravdu.
Já vím.
Uwe má Svena.
Ta svině.
Odvezli ho na TEC. Je to past na tebe.
Díky, soudruhu.
Tětička Margot je taky namočená v operaci Ludsch.
Kleo!
A prachy?
Dostaneš příště.
Né.
Svena unesli.
Kde je Rose Carmichaelová?
-Kdo? -Tvá kolegyně nebo nadřízená, co já vím…
-He? -Děláš pro CIA.
Né, Kleo. Taky jsem si to myslel, ale tak to není.
Tohle vůbec nejsem.
Jo.
Hej, teď bacha. Je to zabiják.
Takže?
No tak teda dobře. Měla jsem na tebe dohlídnout.
Ty seš od CIA?
-Thilo, byl to úkol, ale já… -A ty si to věděla?
Varovala jsem tě.
-Pravda. -Takže. Hm? Kde je Rose Carmichaelová?
Hotel Tegel. Hotel Tegel.
Obleču se a půjdeš se mnou.
Thilo. Je mi to líto a já to nechtěla. Přinutili mě.
Jo.
Co teď bude dál?
No dál nebude nic. Jak může pokračovat to, co neexistuje. Když ty nejseš ty,
tak nejsme ani my. Jsme jenom ty a já.
-Ale Thilo, byl to úkol a já ho nechtěla… -Hej, hej, radši už jdi.
To ty jsi chtěl jít. Když půjdu taky, tak zas půjdem spolu.
To je fakt. To je chyba.
Půjdu jen já.
Sedni si. Ruce sem!
Proč je tady vlastně tolik hodin?
No časový zóny.
Ach ták. Chlape, dokážeš něco pořádně?
Já mám taky svý city.
A teď?
Teď nic! Počkáme, než ta čubka dorazí.
Vopičáku.
Kleo Straubová.
To je ale překvapení.
Potřebuju vaši pomoc.
Rozhodně!
Ludsch unesl Svena.
Řekni mi, co nevím.
Máte u Ludsche dvojitýho agenta?
Hmm. Ty víš, že je to past na tebe.
Jo. Proto potřebuju vaši pomoc. Nemůžu tam sama.
Máš ještě tamtoho.
Nejsem si jistá, že tamten stačí.
Řekněme, že bych ti pomohla. Co bych z toho měla.
Dlužila bych vám laskavost.
Jo. Ou, to mám kliku.
Ale ne.
Takže.
Good luck.
Thilo? Potřebuju tě. Může to bejt nebezpečný.
Můj život už nemá smysl. Když umřu, nebude to tak zlý.
Fajn. Řídíš.
Už jede.
Budeš řídit jeřáb, odprásknu ji.
Ehe.
Sakra. To není ona.
Ten její debilní spolubydlící.
Má něco v plánu.
To né. Támhle je. Ta čubka myslí, že nás přechčije.
Co teď?
Vylez.
Vylez ven. Nebo, na zem.
Lehni si. Ne, hlavou ke mně! Ehm.
Tak.
Hlavu dolů.
Bože Uwe! Na tenhle trik vždycky naletíš. Odhoď zbraň.
Dobře. Jdem.
-Hop, hop. -Jó.
Hop, hop. Hop, hop. Poklusem!
-No ták. -Kleo, no?
-Uwe. -Odhoď zbraň!
Nedělej to, Miku!
-Ale… -Žádný ale! Teď střílej, to je rozkaz!
No tak fajn!
-Počkej, počkej, počkej. -Zvedni tu zbraň, pomalu
už toho začínám mít dost!
To já nemůžu, Uwe. Jsme přátelé.
Vy jste přátelé.
Padej.
Kde je Sven?
Támhle.
Thilo? Pojď sem.
Vem si zbraň a hlídej ty dva.
Vau.
No.
Když budou dělat blbosti, zmáčkneš to tady. Chápeš?
Jasně.
Thilo? Vážně mi rozumíš?
Hmm.
Čubko!
Hej. Teď ani hnout vy dva. Jinak to zmáčknu. Jak Kleo řekla.
Jak jsem tě před pár dny chtěl ve svý garáži
podříznout, to nebylo nic osobního, jo?
Ach. Už jsem zapomněl.
Byl jsi na vojně?
Ne. Civilka.
To je vidět, držíš ji špatně.
Jak jsi odmítnutí zdůvodnil? Náboženství?
Ne. Existencialismus.
-Éé? -Sartre.
Eh, neznám.
No Sartre. Člověk byl vhozen do světa, rozhodování, zodpovědnost…
Fakt neznám.
-Musíš si to přečíst. Sartre. -S-sar-tre.
Ví tvůj Sartre, co se stane, když to zmáčkneš?
Eh. No príma.
Thilo! Kde jsou ty dva?
Nechal jsem je jít.
Proč?
Já vím. Je to blbý pro tvou misi, ale já si vzpomněl na Sartrea. A víš,
co by se stalo, kdybych to zmáčknul? Měli by díru v břiše.
A kde je ta zbraň?
Ach ne. Bože Thilo! Musíme jet, dej mi klíčky.
A co Sven?
Je pryč. To snad není pravda.
Sakra. Sakra.
Vždy připraven, soudružko
Sakra, sakra, sakra.
-Kleo, my letíme. -Sakra!
Sakra!
Neboj se. Kdo se rozpustí, změní se v součást celku.
Nerozpustíme se. Sakra!