RESTAURACE SVĚTNICE
Drazí soudruzi,
jsem rád, že jsme se konečně sešli,
abychom dali přesné obrysy naší antiimperialistické ofenzivě.
Naším kolektivním úkolem
bude aktivovat organizační struktury operace Ludsch,
náležitě je implementovat na západoněmeckém území,
a připojit tak Spolkovou republiku k NDR.
Už jsme navázali kontakt se soudruhy ve Spolkové republice.
Výborně.
Soudruhu Rossbachu,
při vší úctě,
vyjednávání mezi Američany a Gorbačovem podle všeho
spěje k dohodě.
Za pár dní Spolková republika prosadí měnovou unii,
čemuž lid fandí.
Myslíte, že jsou naše plány realistické?
Žádná měnová unie nebude.
Soudružka ministryně je v přímém kontaktu s novým vedením KGB.
Máme na Američany takovou páku, že nám snesou modré z nebe.
Paráda. To je skvělý.
Soudruzi.
Bohužel asi máme…
vážný problém.
Žádnou páku na Američany nemáme.
Pakt jsme neobdrželi.
Ty jo, poslouchej.
„S okamžitou platností budou východní a západní Němci
moct volně překračovat hranice kdykoli a kdekoli se jim zachce.“
To jsou dnešní noviny?
- Jo. - Výborně.
- Co je výborný? - Vypadá to, že nemají pakt.
Pořád máme šanci to překazit. Podrž to.
Není tu lautr nic. Žádná mrtvá schránka,
žádnej Ludsch, žádnej pakt. Nic.
- Že by Kimberly lhala? - Nic tu není, jo?
- Nic! - Sleduj, soudruhu.
Co ta ženská s kolem?
Nebo ti dva uklízeči?
A co tamhleten chlap s dalekohledem?
Vidíš ho? Čtvrtej balkón odshora, nalevo.
Ty vole!
Jsou všichni od Stasi?
Jsou to agenti, co chrání mrtvou schránku.
Ale jak jsi…
Máš na to talent.
Podívej tamhle. To je ono. Ten odpadkovej koš je naše schránka.
Sakra, něco tam hodil. To je ta schránka!
Ještě ji označil.
Jdeme tam?
Počkej.
To není možný.
Jutta?
Tvoje bývalá kolegyně Jutta? Ta Jutta?
Ta Jutta.
- Patří k Ludschi? - Skrč se.
Patří k Ludschi.
A ví, kde je pakt Reagan-Honecker.
Tak jeď za ní!
Podle rozkazu!
Líbí?
Je to skvělá kára.
Dobrá práce, soudruhu.
Co s tím chceš dělat?
Včera jsem přejel kočku, Mikeu. A víš, co ta svině udělala?
Oklepala se a šla si dál po svých.
- A víš, kdo je stejná svině? - Ne.
Kleo. Má devět životů jako stará kočka.
Ale s tímhle ji vyřídím.
Čekám jen na rozkaz.
Z nejvyšších míst.
- Světnice? - Ty to tam znáš?
Jo, chodívaly jsme sem s Juttou po práci.
Jakej je plán?
- Jdu dovnitř. - Co? Ne. Zase?
Nemůžeš pokaždý sama a bez plánu naběhnout
do potenciálně nebezpečný situace a čekat, že všechno dobře dopadne.
Jak jinak ty dokumenty získáme, Svene?
Nemám tušení. My… Půjdu s tebou.
Ani nápad. To pak z Jutty nedostanu ani slovo.
Dobře. Ale ne, že to tam rozstřílíš.
Žádný střílení!
Fajn.
Spokojenej?
Tak jo.
Vezmu si tohle
a ty poslouchej.
Když řeknu „vaječňák“, přijď. Ale jenom tehdy, jasný?
- Jo. Vaječňák. - Správně.
Ahoj, Jutto.
Kleo.
Ráda tě vidím.
Jo.
Pivo a pálenku.
Tady se nic nezměnilo.
Mají teď na čepu dvě piva, ne jen jedno.
- Ale chleba se sádlem už nemají, co? - Ne.
- Žádný sádlo. - Prosím.
Na zdraví, Jutti.
Na zdraví, Kleo.
Povím ti, stejně to ve Sternradiu byly časy.
- No ne? - Jo, máš pravdu.
Ale vědět, že jsi k tomu informátorka na plnej úvazek,
mohly jsme řešit úplně jiný věci.
- Kleo. - Dobře.
Ale nepřišla jsem vzpomínat na starý časy. Zajímá mě něco jinýho.
A co?
- Zajímá mě, co je v tý obálce. - V jaký obálce?
Vím, že patříš k Ludschi a že tady máte centrálu.
Copak to je?
Tvoje výplata za vybrání mrtvý schránky.
Taky vím, že víš, kde je pakt Reagan-Honecker.
Kleo, bude lepší, když půjdeš.
Tak už jdi.
Kleo, neblbni!
Dost bylo povídání.
Soudružko Straubová.
Nikdy jsi nevěděla, kdy přestat.
Neustále jsi musela vyčnívat.
Ale, ale. To je mi shledání.
Co kdybych objednala rundu vaječňáku?
- Uklidníme se, promluvíme si. - Vaječňák.
Proč?
- Promiňte! - Magore!
Zdravím!
Krásné odpoledne.
- Můžeme to vyřešit v klidu. - Jak?
Řekněte nám, kde je pakt.
Ať žije socialismus.
Ale ne.
Zase se to vyhrotilo.
Tys ho znala?
Jo. Rossbach, můj instruktor.
Vždycky byl idiot. Ale nemusel umřít.
To máš fuk. Ten se nepočítá.
Chtělas to vyřešit v klidu.
Jsem na tebe pyšnej.
Jutto, vstáváme.
Kde je ten pakt? Kdo ho má?
Jutto, tahle je nabitá, tak to koukej vyklopit.
- Nemáme ho. - Jak to myslíš?
Všechno šlo podle plánu.
Náš soudruh z americký ambasády
nechal tašku s paktem podle plánu v mrtvý schránce.
Ale když jsem přišla, byla pryč. Žádná taška, žádnej pakt. Nic.
Zmizela. Někdo nás oblafnul.
Kdo?
To kdybych věděla. Operace je přísně tajná.
Každý víme jen to, co potřebujeme. Nikdo nezná celý plán.
Kdo tu operaci naplánoval? Kdo stojí za Ludschem?
Soudruh generálplukovník.
Tvůj děda.
Jo.
Ludsch byl Ottův plán.
Chtěl se zapsat do historie.
Děda je mrtvej.
Hej, rybí prste.
Co to s tebou dneska je?
Jde o Cianu.
Možná nakonec není moje princezna.
Je to tajná agentka. Ale ze Západu.
Ze CIA.
- Proč si to myslíš? - „Ciana“. C-I-A.
Tři, devět, jedna. Třináct. Ciferný součet je čtyři.
A ta počítačová hra? Quattuor Saxa.
- Čtyři bloky. Čtyři, chápeš? - Jasně, chápu, ale…
CIA.
Nepřijde ti to trochu přitažený za vlasy?
Třeba ji pojmenovali po Leonardě Cianciulli.
- Mydlářce z Correggia. - Po kom?
Byla to italská sériová vražedkyně.
Svý oběti rozsekala sekyrou a dělala z nich mýdlo.
A sušenky.
- Sušenky? - Sušenky.
Vražedkyně?
Jo, nebo na Siriu B píšou „Ciana“ s „C“ místo s „K“
a celej ten nesmysl s CIA je jen výplod tvý fantazie.
- Myslíš? - No jasně.
No tak, Thilo. Viděl jsem vás spolu.
Tak vypadá opravdová láska.
Aspoň tak si ji představuju.
Jo, Dopi. Máš pravdu.
Je to opravdová láska. Cítím to.
Tak vidíš.
Víš ty co? Ukážu ti, jak si ubalit tulipán.
Jo?
- Tulipán? - Jo.
Přiznej to.
No není skvělý,
že zase pracujeme jako jeden tým?
Já vím, že většinu jsi oddřela ty, ale stejně je to super.
Pořád nevíme, kde je pakt ani kdo ho má.
Ach jo. U tebe je sklenice vždycky poloprázdná, co?
Nejdřív se potřebuju najíst, osprchovat a vyspat.
Uvařím ti třeba boloňský špagety nebo Strammer Max sendvič.
Nebo jak mu asi říkáte vy, Strammer Marx.
Holgere.
Čekám tu na tebe.
Teda, čeká na tebe.
Ahoj. Já jsem Holger.
Komu to cpeš?
Co?
Nikoho tady nezajímá, jak se jmenuješ.
- Svene! - Co?
Radši už jdi.
Počkej, Kleo.
- Hej. - Pojď dál.
Počkej. To není správný. Kleo, to se nedělá. Když…
Jsme tým, nemůžeš… A on se tu objeví…
Holger.
Co je to s tebou, Kleo?
Zavoláš z Bělehradu, vyptáváš se, jestli dělám pro CIA.
Do toho mě navštíví chlap s bouchačkou
a vyptává se, kde jsi.
Kleo?
Já tě nepoznávám.
Chceš vědět proč?
Protože už nejsem ta Kleo, co jsi znal.
Jasně. Tak…
bychom mohli začít nanovo.
Ahoj, já jsem Holger.
A já Kleo.
Bývalá informátorka na plný úvazek pro rozvědku Stasi, divizi 18,
ministrova zvláštního útvaru.
Zabíjela jsem lidi pro firmu. Spoustu lidí.
Střílela, trávila, vyhazovala do luftu. Od všeho něco.
Věznili mě
a zradil mě do posledního každej, komu jsem kdy věřila.
A poslední, co v životě potřebuju, je někdo jako ty.
Kdo bude moje slabina.
Dobře.
A co navázat tam, kde jsme skončili?
Co nasednout na mou motorku
a pokračovat v našem víkendu u Odry?
Prostě odjedeme.
A necháme všechno za sebou.
Hezká představa.
Ale nejde to.
Tolik se toho událo. Jde o hodně.
Promiň, Holgere.
Tak to prostě je.
BLAGOJE NEDALEKO MOSKVY SSSR
Nikolaji.
Mami.
Jak se máš?
Náramně. Sedej.
- Dáš si čaj? - Děkuju.
Konečně jsi dosáhl toho, co jsi vždycky chtěl?
Jsem na tebe pyšná.
Co tě trápí?
Pořád nás nenechá na pokoji.
V Berlíně nás to stálo soudruhy.
Ta holka?
Dej mi to.
Brzo se tu ukáže.
Musíš se za každou cenu postarat, aby sem nepřišla.
Nesmí ten pakt získat. Rozumíš?
Ano.
Mami.
Už to bude? Potřebuju se vychcat.
Sklapni, Mikeu.
Nazdar, Uwe.
Píčo zasraná! Co tady děláš, Jutto?
- Nedomluvili jsme si schůzku. - Kleo to nechce vzdát.
Zabila dva soudruhy ve Světnici. Soudružka Honecker…
- Soudružka ministryně. - Jo.
Říkala, že má nový rozkazy od soudruha Žukova z Moskvy.
Takže drobná změna plánu.
- Uwe? - Cože? Další změna plánu?
- Uwe? - Co je?
Nemáš tu něco na sebe?
Tohle nikam nevede.
- Co? - Tady. Nový cíl.
Nekecej.
Hele, Freddi. Nezajdeme do kina?
Dávají Tanec s vlky.
Ahoj.
Musíme si promluvit.
Dobře.
Poslyš, Svene, přemýšlela jsem.
Nám dvěma už to dlouhou dobu neklape.
Ale jako rodiče
jsme skvělý.
Máme úžasnýho syna.
Povedl se nám.
Ne.
To tobě.
Odvádíš skvělou práci. Já…
teď nejsem dobrej táta.
- A omlouvám se. Je to… - Svene.
Víš, něco…
něco se mi přiřítilo do života a já jsem tím úplně posedlej.
Kleo a…
Tak jí to řekni.
Co? Komu?
Kleo.
Že jsi do ní zamilovanej.
Dobře…
Jenny, moc mě mrzí, jak se to všechno stalo. Já…
Omlouvám se.
Opatruj se.
Můžu si to vzít?
Jasně.
Ahoj.
Je tu ještě Holger?
Ne.
Super.
Můžu jít dál?
- Jo. - Díky.
Zase tě vyhodili?
Jo, ale přinesl jsem pivo.
Fajn.
Počkej.
Chci ti něco říct.
A nevím, jestli… Nebo ne, protože můžu…
Když o tom přemýšlím, pokud doufám…
- A přece jen proto… - Co chceš říct?
Chci ti říct, že jsem se…
Můžu
spát na gauči?
Jasně.
Jo, to…
Proč?
Hele, tulipán.
Pro tebe.
Boží.
Víš, co jsem si chvilku myslel?
- Ne. Co? - Že jsi od CIA. Sranda, co?
Dobré ráno.
Ahoj, Kleo. Dobrý? Přivezla jsi mi něco z Jugoslávie?
Kruci. Já zapomněla.
Co to je?
Nic.
„Když mě políbíš, srdce mi z hrudi vystřelíš.“
- Co to má být? - Básnička.
Jaká básnička?
Pro soudružku Juttu.
Ty tvoje city už mi začínají lízt pěkně
na nervy.
Dobře.
Mikeu!
- Co to je? - Stálo to před sámoškou.
Vzali jsme si to.
Hustý, co?
Krucinál.
- Vstávej. - Mám mravence v noze.
- Dělej. - Vždyť vstávám.
Chcete snídani? Vejce natvrdo nebo naměkko?
- Naměkko. - Naměkko.
Oba jsme řekli „naměkko“. Houpeme se v kosmický harmonii.
Pecka, co?
Sakra.
Sakra! Do prdele!
Dobré ráno, Kleo.
Pjotre.
Ráda tě vidím.
Co tu děláš?
Měla jsi pravdu.
Já vím.
Uwe má Svena.
Ta svině.
Jsou v elektrárně. Ale je to past. Na tebe.
Díky, soudruhu.
Teta Margot se taky účastní operace Ludsch.
Kleo!
A peníze?
Dostaneš je příště.
Svena unesli.
Kde je Rose Carmichaelová?
- Kdo? - Tvoje kolegyně nebo nadřízená.
- Jsi od CIA. - Ne, Kleo.
Taky jsem si to myslel, ale není.
Přesně tak. Nejsem.
Jen klid.
Bacha na ni. Je to zabiják.
Tak co?
Fajn. Měla jsem na tebe dohlížet.
Takže jsi od CIA?
- Thilo, byla to jednorázová mise, ale… - Tys to věděla?
Já tě varovala.
- Pravda. - Tak co?
Kde je Rose Carmichaelová?
V hotelu Tegel.
Obleču se a jdeme.
Thilo, mrzí mě to.
- Já nechtěla. Přinutili mě. - Jo.
Co teď bude s náma?
Vůbec nic.
Proč se zaobírat něčím, co není skutečný?
Když ty nejsi ty, není žádný „my“.
Jen ty a já.
Dostala jsem rozkaz. Nechtěla jsem…
Už bys měla jít.
Ty jsi taky na odchodu.
Když se teď seberu, půjdeme zase spolu.
Pravda. Moje chyba.
Tak jdu já.
Dej sem ruce!
Proč je tu tolik hodin?
Různý časový pásma.
- Aha. - Dělej, Mikeu.
- Seš vůbec k něčemu? - Taky mám city.
Co dál?
Dál nic. Počkáme na tu cuchtu a pak se uvidí.
Buržoazní svině.
Kleo Straubová.
To je ale překvapení.
Potřebuju pomoc.
Jak jinak.
- Lidi z Ludsche unesli Svena. - Řekni mi něco, co nevím.
Takže máte v Ludschi dvojitýho agenta?
Víš, že je to past na tebe?
Jo. Proto potřebuju vaši pomoc.
Nemůžu tam jít sama.
Máš tamtoho.
Nejsem si jistá, že to bude stačit.
Řekněme, že bych ti pomohla.
Co z toho budu mít?
Dlužila bych vám laskavost.
To mám ale štěstí.
Ale ne.
No dobrá.
Zlom vaz.
Thilo? Potřebuju tě. Ale může to být nebezpečný.
Můj život stejně ztratil smysl. Klidně můžu umřít.
Dobře. Řídíš.
Už jede.
Ty ji zvedneš a já odpálím.
Kurva, to není ona.
To je ten debil, co u ní bydlí.
Má něco za lubem.
Vážně? Tamhle je! Ta kunda si myslí, že s náma vyběhne.
Co teď?
Vypadni odtud.
Vylez ven a lehni si!
Na zem!
Lehni si.
Hlavou ke mně!
- Takhle? - Jo, obličejem dolů. Pořádně!
No tak, Uwe.
Vážně mi na tohle pokaždý skočíš? Zahoď to.
Šikovnej.
Jdeme.
- Šup! - No jo.
Šupity šup. Poskokem v skok!
- Běž. - Kleo, všechno v pohodě?
- Uwe. - Zahoď to.
Nedělej to, Mikeu.
- Ale… - Žádný ale.
Střílej. To je rozkaz.
- Dělej. - Jak chceš.
- Počkej. - Zamiř na něj!
Mám tě plný zuby!
Nejde to, Uwe. Jsme kamarádi.
Jste kamarádi.
Padej!
Kde je Sven?
Tamhle.
Thilo? Pojď sem.
Popadni ten raketomet a hlídej je.
No tak.
Jestli zkusí nějakou hloupost, zmáčkni spoušť. Tady.
- Rozumíš? - Jasně.
Thilo?
Vážně to zvládneš?
Píčo.
Hej! Ať vás ani nenapadne se pohnout.
Nebo to zmáčknu, jak Kleo řekla.
Když jsem ti tuhle v garáži chtěl podříznout krk,
nebylo to osobní.
To už je zapomenutý.
Byl jsi na vojně?
Ne, civilní služba.
To se pozná. Držíš to špatně.
Proč jsi nesloužil?
Náboženský důvody?
Ne.
Existencialismus.
- Cože? - Sartre.
- Toho neznám. - Sartre.
„Člověk je vržen do světa.“ Rozhodování, zodpovědnost…
- To neznám. - Přečti si to.
Sartre.
Ví Sartre, co se stane, když teď zmáčkneš spoušť?
Skvělý!
- Thilo? Kde jsou? - Pustil jsem je.
- Proč? - Vím, že to ohrozí tvou misi,
ale vzpomněl jsem si na Sartra. Víš, co by se stalo, kdybych vystřelil?
Roztrhlo by jim to břicha na cucky.
Bože! A ten raketomet?
To snad ne! No tak, Thilo! Musíme jet. Dej sem ty klíčky.
- A co Sven? - Sven je pryč.
To se mi snad zdá.
Sakra. Do háje!
Vždy připraven, soudružko.
- Sakra. - Kleo, my letíme!
Sakra!
Neboj. Ti, co se rozplynou, splynou s celkem.
My se nerozplyneme.
Do háje.
Překlad titulků: Anna Farrow