Любі товаришки і товариші. Я тішуся,
що ми нарешті зібралися для організації антиімперіалістичного контрнаступу.
Мета нашого колективу - активувати організаційні
структури оперативного плану "Луч".
Відповідно задіяти їх на території ФРН для того…, щоб приєднати її до НДР.
Ми вже почали встановлювати контакти з нашими товаришами в ФРН.
Чудово.
Товаришу Росбах, за всієї поваги,
переговори між Америкою і Горбачовим, здається, скоро завершаться домовленістю.
За якісь кілька днів ФРН таки продавить грошовий союз, і наш народ цьому тільки
радий. Ви вважаєте, наш план реалістичний за таких обставин?
Не буде ніякого грошового союзу. Товаришка міністр має безпосердні контакти
з керівництвом КДБ.
У нас є дещо таке, завдяки чому ми отримаємо від
американців усе, що захочемо.
Супер. Просто супер.
Товариші. Боюся, що в нас є… Одна серйозна проблема.
Нам нічого застосувати проти американців. Адже пакту ми так і не отримали.
КЛЕО
Ернст Тельман Червоний фронт
Я вже знудився. Я тобі почитаю. Окей. Берлін, НДР.
Німці зі Сходу і Заходу зможуть перетинати кордон без перешкод там,
де захочуть і коли захочуть.
Це свіжий номер?
Еее… Так.
Це добре.
-Що добре? -Пакт не потрапив туди, куди мав.
Отже, в нас непогані шанси
його перехопити. Тримай.
Тут нема абсолютно нічого. Ні тобі сховків.
Ні "Луча". Ні пакту. Ох, можливо, Кімберлі нам збрехала. Вона нам збрехала?
-Нічого зовсім? -Ні!
Послухай, товаришу.
Що ти скажеш про ту жіночку з великом, гм? Або про тих двох двірників з комунгоспу?
А як тобі той чоловік із біноклем? Ти його бачиш? Четвертий балкон згори? З
-лівого боку. -Фак! Вони усі штазі?
Оперативний підрозділ, який охороняє цей сховок.
Але як ти доду… Ти в цьому спец, ге?
Отам, дивись. Це воно. Той смітник - це наш сховок.
Бляха, він щось туди кинув, у сховок!
Він ставить мітку.
Може, ходімо, ге?
Зачекай.
Оце так.
Ютта?
Твоя колишня співробітниця Ютта? Та Ютта?
Та Ютта.
Вона задіяна в "Лучі"?
Ховайся.
Вона задіяна в "Лучі".
І вона знає, де зараз пакт.
Тоді… за нею!
Ммм.
Годиться?
Класна машина.
Ти чудово впорався, таваришу.
І що нам з нею робити?
Учора, Майку, я ненароком переїхав кицьку. Сказати, що та дурепа зробила?
Гмм?
Просто встала й пішла, наче нічого й не сталось.
А знаєш, хто такий само тупий?
Ну?
Клео. У неї дев'ять життів, як у тієї кицьки.
Щоб її прибрати, потрібно щось таке.
Дочекаємось наказу.
Аж згори.
КІМНАТКА
Кімнатка?
Ти тут бувала?
Так. Ми з Юттою ходили сюди після роботи.
Гаразд, то який план?
-Я піду туди. -Що? Ні. Знов за своє? Не можна щоразу
встрягати в потенційно небезпечну ситуацію, не маючи плану, й
очікувати, що все піде, як по маслу.
То як, Свене, нам роздобути ті документи довбані?
-Не знаю. Ми… Я з тобою. -Ні, в жодному разі. Якщо
підеш, я з неї слова не витягну.
Окей. Але не стріляй там.
Ніякої стрілянини.
Гаразд.
Щасливий?
Отак.
Я беру мікрофон, а ти слухаєш. І тільки коли я скажу "яєчний лікер", ти
-втручаєшся, зрозумів? -Так. Яєчний лікер.
Добре.
Привіт, Ютто.
Клео. Я дуже рада тебе бачити.
Так. Будь ласка, пива і шнапсу.
Ти ба, тут усе так, як було колись.
Так, тільки зараз є два види пива, а не один.
Але бутерів зі смальцем уже нема, га?
Ні, ні.
-Немає тих бутерів. -Смачного вам.
Будьмо, Ютті.
Ем, будьмо, Клео.
Ммм.
Які незабутні були часи на Штернрадіо, правда?
Так були.
Якби ж я тоді знала, що ти також інформаторкою була,
то в нас були б геть інші розмови.
Клео…
Що ж, я, власне,
сюди не про минуле з тобою побалакати прийшла. Мене дещо інше цікавить.
Що саме?
Мене цікавить, що у цьому конверті.
Якому ще конверті?
В цьому.
О!
Я знаю, що ти агентка "Луча". Я знаю, що тут у вас штабквартира, і що це… О!
Ой.
Твоя платня за те, що ти стежиш за таємним сховком.
А ще я знаю, що ти знаєш, де зараз пакт Рейґана-Гонекера, тож…
Клео, я гадаю, тобі краще вже піти.
Іди вже.
Клео, не роби дурниць.
Годі балачок, товаришко Штрауб.
Ти ніколи не вміла вчасно зупинятися. Завжди всюди лізеш. Поперед батька.
Це ж треба. Ви усі тут зібралися. То, може, я вас яєчним лікером пригощу?
Ви заспокоїтесь, поговоримо.
Треба йти.
Нащо розмови?
-Вибачте! -Зовсім сказився?
Вітаю!
Добресенького всім дня.
-Ми можемо все мирно з'ясувати. -Як?
Ви скажете, де сховали пакт.
Хай живе соціалізм.
О, ні.
Напруженість іще більше зросла.
Ти його знала?
Так. Росбах. Мій інструктор. Завжди був недоумком. Та я не хотіла його вбивати.
Та… пусте. Не важливо. Ти хотіла все мирно владнати, тож… я тобою пишаюсь.
Ютто, прокидайся!
Га?
Кажи, де пакт? У кого він?
-Е… -Ох!
Ютто, ця рушниця заряджена. Тож краще зізнавайся.
У нас пакту немає.
Як це немає?
Усе йшло за планом…
Наша товаришка з американського посольтва залишила пакет із пактом у сховку.
Як домовлялись.
Та коли я туди прийшла, було порожньо. Ні пакета, ні пакту. Нічого. Все зникло.
Хтось нас жорстко намахав.
Хто вас намахав?
Самій цікаво. Ця операція надсекретна. Кожен знає лише те, що треба. Ніхто не
-знає усіх подробиць. -А хто операцію
планував? Хто стоїть за "Лучем"?
Товариш генерал-полковник… Твій дідусь.
Так. "Луч" був планом Отто. Ідеєю всього його життя.
Але він помер.
Чуєш, рибна паличко. Що з тобою сьогодні?
Це все через Сіану. Схоже, вона зовсім не моя принцеса.
Вона секретна агентка. Але із Заходу. Вона із ЦРУ.
А звідки ти це взяв?
Ну, "Сіана". С І А. Три, дев'ять, один. Триднадцять, у сумі - чотири.
А та комп'ютерна гра? Кваттор Закса. Чотири блоки. Чотири. Допетрав?
Так, так, так, допертав, звісно. Але… ЦРУ? Тобі не здається,
що це якось надто надумано?
А що як її назвали на честь Леонарди Чіанчуллі, га? Це така миловарка з
-Кореджо. -Хто-хто?
Ну, та італійська серійна вбивця.
Вона рубала своїх жертв сокирою і робила з них мило. І кекси.
-Кекси? -Кекси.
Убивця?
Ну так. Або всі на Сиріусі Б просто пишуть Сіана через "І", а не через "мякий знак",
а дурня із ЦРУ - плід твоєї бурхливої уяви.
-Ти думаєш? -Так, авжеж. Блін, Тільо, я ж бачив тебе
з нею. Це справжнє кохання. Принаймні я таким його уявляю.
Так, Допі. Твоя правда. Це справжнє кохання.
Так.
-Я це відчуваю. -Ну от бачиш.
Гей, знаєш що? Я покажу тобі, як скрутити справжній косяк-тюльпан. Га? Гм?
Так?
-Тюльпан? -Так.
Визнай. Ну хіба ж не приємно працювати знову разом як команда? І хоч, звісно,
ти майже все зробила сама, але… як це класно.
Ми досі не знаємо, де той сраний пакт і в кого він.
Вау. Окей. Твій стакан просто завжди напів порожній?
Мені зараз треба поїсти, помитися й кілька годин поспати.
Добре, я щось приготую. Зроблю болоньєзе або сендвіч Страммер Макс. Хоча
у вас його, певно, називають Страммер Маркс.
Гольґер.
А я на тебе чекав.
Вау, він на тебе чекав.
Вітаю. Я Гольґер.
Окей, тільки от де автобус?
Який автобус?
Автобус із пасажирами, яким це цікаво, Гольґере.
Свене!
Що? Я…
Можеш бути вільний.
-Е, чекай-но, Клео… Гей. -Ну заходь.
Зачекай. Це… Це неправильно. Клео, це зовсім не круто, коли… Ми ж команда,
ти не можеш… А він зайшов.
Гольґер.
Що з тобою коїться, Клео?
Що це був за дзвінок із Белграда щодо того, чи я із ЦРУ пов'язаний?
Або той тип, який прийшов до мене й погрожував
пістолетом? І хотів знати, де ти є?
Клео?
Я не впізнаю тебе.
А хочеш знати чому?
Бо я вже не та Клео, що була колись, Гольґере.
Ну добре… Тоді треба заново знайомитися, згодна?
Вітаю, я Гольґер.
А я Клео. Колишня позаштатна співробітниця ГУР,
відділення вісімнадцять, опергрупа міністерства зі спецзавдань.
Я вбивала людей для фірми, багато людей. Стріляла, труїла, підривала їх. Все,
що хочеш.
Я була за ґратами й мене зрадив кожен, буквально кожен,
кого я вважала вартим довіри, без винятку.
І останнє, що мені треба, це хтось такий як ти… Хто робить мене вразливою.
Окей.
А що як ми почнемо з того, на чому тоді закінчили?
Що як ми сядемо на мій мопед Сімсон… і гайнемо на вихідні на Одер?
Поїдемо, та й годі… А решту залишимо тут.
Це чудова ідея.
Та нічого не вийде.
Забагато всього сталося. І ставки надто високі.
Мені шкода, Гольґере. Але так воно вже є.
Блаґоє, неподалік Москви. СРСР
Ніколаю.
Матусю.
Ну як ти?
Краще за всіх. Сідай, сідай.
Чаю хочеш?
Дякую.
Отримав те, чого завжди хотів?
Пишаюся тобою, пишаюся.
Та що з тобою?
Вона не дає мені спокою.
У нас у Берліні є вбиті.
Те дівчисько?
Мгм.
Дай.
Скоро дістанеться сюди.
Ти маєш зробити все, щоб вона тут не з'явилася.
Угода не повинна потрапити до неї.
Ти чуєш мене?
Так.
Мамо.
Коли ти закінчиш? Я дуже хочу дзюрити.
Краще завали пику.
Привіт, Уве.
Довбана мандавошка! Що ти тут забула, Ютто? Ми ж не домовлялися.
Клео Штрауб ніяк не вгамується. Вона вбила двох наших товаришів. Тому товаришка
-Гонекер… -Товаришка міністр.
Ее, так. Вона повідомила, що є новий наказ із Москви від товариша Жукова.
-Тож у нас зміна планів. -Уве?
Яка ще зміна планів?
Уве?
Що таке?
Е, ти не міг би мені дати чимось прикритись?
Гратимемо по-хитрому.
-Що це за гра? -Ось. Наша нова ціль.
Та невже?
Агов, Фредді? Може, у кіно сходимо? Там "Танці з вовками" йдуть.
О.
Привіт.
Нам треба поговорити.
Гаразд.
Слухай, Свене, я тут подумала.
Ми як пара уже давно не ладнаємо. Але батьки з нас дуже хороші.
У нас просто чудовий син. Тож це нам вдалося.
Ні.
Тобі.
Тобі це вдалося. А з мене, на жаль… такий собі батько. І мені дуже шкода, е… Мені…
Свене…
Знаєш, це ніби… щось вибухнуло в моєму житті, і я… просто став одержимий ним.
-Клео… і… -То скажи їй нарешті.
Що? Кому?
Клео. Скажи, що кохаєш її.
Окей, ем…
Дженні, мені дуже шкода, що все так склалося.
Мені дуже шкода.
На все добре.
Ем… Можна, я це візьму?
Ну звісно.
Гей. А цей Гольґер ще в тебе?
Ні.
Супер. Зайти можна?
Так.
Дякую.
Тебе що, знову звідкись вигнали?
Так… Але я пива купив.
Гаразд.
Зачекай-но.
Я… я хотів тобі дещо сказати, окей?
І я не знаю, чи… Це не тому, що я можу… можу… Знаєш, сама лиш думка про таке,
я сподіваюся, що…
-І лише тому, що… -Чого ти хочеш?
Я гадки не маю.
Оу…
На дивані заночувати можна?
Так.
Так, це…
Чому?
Поглянь. Це тюльпан.
Для тебе.
О, круть.
А ти знаєш, що я на мить був подумав?
-Е… Ні. Що? -Що ти на ЦРУ працюєш. Кумедно ж?
Доброго ранку.
Гей, Клео. Як життя? Ти мені щось привезла з Югославії?
О, ні. Я геть забула.
Що це таке?
Нічого.
Цілунок. Цілунок твій, як куля.
Що за срань?
-Це просто вірш. -Що це в біса за вірш?
Він для товаришки Ютти.
Слухай, ти починаєш мене вкурвлювати своїми… почуттями.
Так.
Майку!
Що це таке?
Стояло перед магазином.
І ми взяли його.
Скажи, круто?
От срань.
Ану вставай, придурку.
-У мене нога затерпла. -Ходімо, дурило.
Добре, добре.
Поснідаєте? Яйця круті чи рідкі?
-Рідкі. -Рідкі.
Ми разом сказали "рідкі". Ми гойдаємось у космічній гармонії. Класно, правда?
От срань.
Бляха! От срань!
Доброго ранку, Клео.
Пьотр…
Рада тебе бачити.
Тобі щось відомо?
Ти в усьому мала рацію.
Я знаю.
Свена викрав Уве.
Свиня.
Вони відвезли його на ТЕЦ. Але це пастка. Для тебе.
Дякую, товаришу.
Тітонька Марґо теж бере участь в операції "Луч".
Клео!
А гроші?
Наступного разу віддам.
Ой.
Свена викрали.
Хто така Роуз Кармайкл?
-Хто? -Твоя колега чи начальниця, чи щось таке?
-Га? -Ти із ЦРУ, я знаю.
Ні, Клео. Спершу я теж так подумав, але це не так.
Авжеж. Це зовсім не так.
Окей.
Ого! Гей, обережно. Вона справжня кілерка.
Ну що?
Окей, я визнаю. Я мала за тобою наглядати.
То ти справді із ЦРУ?
-Тільо, це була разова місія, але я, е… -Тобі про це відомо?
Я тебе попереджала.
-Точно. -То що, гм? Де твоя Роуз Кармайкл?
Готель "Тіґель"… Готель "Тіґель".
Я вдягнуся. Ти зі мною підеш.
Тільо. Мені так шкода. Я цього не хотіла. Вони мене змусили.
Так.
То що ж нам тепер робити?
Нічого нам тепер не робити. Як можна щось робити з тим, що навіть не існує?
Якщо ти - це не ти, то ми також не ми, а просто ти і я.
Але ж, Тільо, це було завдання, і я не хотіла…
Ні, краще, краще тобі піти…
Але ти сам іти збирався. Якщо і я піду, то знову підемо разом.
Так, справді. Кепська ідея.
Тоді я піду сам.
Сідай сюди. Руки давай!
На дідька тут стільки годинників?
Це часові зони.
Та скільки можна, Майку? Ти бодай щось нормально зробиш?
Я теж почуття маю.
Далі що?
Далі нічого. Чекаємо на нашу подругу, тоді й буде видно.
Мажор сраний.
Клео Штрауб.
Оце так несподіванка.
Мені потрібна допомога.
Авжеж.
Свена викрали люди з "Луча".
Про це я вже в курсі.
То у вас є подвійний агент у "Лучі"?
Ммм.
Ти знаєш, що це пастка для тебе?
Так. Тому й звертаюся до вас. Я не можу піти туди сама.
У тебе є він.
Із нього не дуже добрий помічник.
Припустімо, я допоможу тобі. А що мені із цього?
Я буду твоєю боржницею.
Оце поталанило!
Але ні.
Шкода.
Щасти.
Тільо? Ти потрібен мені. Та це може бути небезпечно.
Моє життя все одно не має сенсу. І якщо я помру, це дрібниці.
Добре. Ти везеш.
Вона їде.
Ти керуєш краном, а я її прибираю.
Добре.
Бляха, це не вона.
Це знову той її довбаний сусід.
Вона щось задумала.
Дивись, он вона. Ця курва думає, що може нас надурити.
Що робимо?
Виходь звідти!
Виходь, кажу! Лягай. На землю!
Лежати! Головою до мене!
Отак?
Так, голову вниз… Ну!
Капець, Уве. Ти на цей трюк щоразу, як маленький, ведешся. Кинь пістолет.
Ну ж бо. Пішов.
Топ-топ!
Добре.
Топ, топ, топ. Це наш галоп!
-Стій. -Клео, ти як?
-Уве. -Зброю кинь!
Не слухай її, Майку!
-Але… -Ніяких "але". Просто
-стріляй. І це наказ. Ну ж бо. -Ну гаразд.
-Ні, чекай, чекай, чекай. -Не смій кидати зброю.
Бляха, як же ти мене вже дістав!
Я так не можу, Уве. Ми з тобою друзі.
О, то ви друзі.
Пішов.
Ну, де Свен?
Отам.
Тільо? Підійди.
Візьми гранатомет і тримай їх на мушці.
Ого!
Ну ж бо.
А якщо вони сіпатимуться, натиснеш на гачок. Зрозумів?
Ага.
Тільо? Точно зрозумів?
Мгм.
Лярва.
Гей! Адже вам сказали не смикатись. А то стрілятиму. Як Клео сказала.
Ти ж не ображаєшся, що я тобі якось намагався в гаражі
горлянку перерізати, ге?
А, проїхали.
А ти в армії служив?
Ні. В цивілці.
Так, воно й видно. Ти неправильно його тримаєш.
З яких міркувань не служив? З регілійних?
Ні. З екзистенційних.
-Що? -Сартр.
Е, ніколи не чув.
Ну, Сартр. "Людину закидають у світ", свідомий вибір, відповідальність…
Не знаю.
-Раджу почитати. Сартр. -С-сар-тр.
А Сартр знає, що буде, якщо ти натиснеш на гачок?
Прекрасно.
Тільо? А де ті двоє?
Я їх відпустив.
Чому?
Я знаю, що це зриває твою місію, але я раптом Сартра згадав.
А знаєш, що б сталось, якби я натиснув на гачок?
Їх би розірвало на шматки.
Гаразд, а де зброя?
О, ні. Бляха, Тільо! Треба їхати. Дай мені ключі.
А де Свен?
Він утік. Та що ж це коїться?
От срань. Господи.
Завжди готовий, товаришко.
О ні…
-Клео, ми летимо. -От бляха!
От бляха!
Не бійся. Ті, хто розпадаються, стають частиною цілого.
Ми не розпадемося. От срань.