Dobrý den.
Na dovolené?
Něco takového.
Jste z Berlína?
Ne. Z Magdeburgu.
Neznáme se?
Pochybuju. Jsem tady poprvé.
Tak ať se vám tu líbí.
Máme ji. Hned dám vědět soudružce ministryni.
Dobře.
- Sakra! - Mikeu? Zvedni to výš.
- Ať mě něco netrefí. - Výš to nejde.
A sbohem.
- Svene? - Střílej!
- Nehýbej se!
- Ty debilní kreténe! - Sakra.
Svene! Za tebou!
Zahoďte to!
Co?
CIA?
Zahoďte tu pistoli, pane Mittigu!
Uwe!
Dostaneme ho pak.
- Seberte ho. - Jasně.
- A sundejte je. - Rozkaz.
Nerozplynuli jsme se.
To se vám povedlo, pane Petzolde.
Dobrá práce.
Věděla jsem, že přijdeš. Neumíš lhát.
Mám to u tebe.
Vy dvě se znáte?
Fajn. Co vás zajímá?
Zachytili jsme veškerou komunikaci Ludsche s Moskvou.
Kdykoli zmíní kufřík,
je to ve spojení s tvým jménem.
Pokaždé na tebe přijde řeč.
Jsi klíč. Proč?
Nevím.
No tak! Řekni mi, co víš.
Myslíš, že když jsem skončila se Stasi,
budu teď bojovat za tvůj kapitalismus?
Takže věříš, že ty dokumenty
mají zůstat v rukou prohnilé ideologie?
Ta tvoje není o nic lepší.
Co chceš, Kleo Straubová? Nerozumím ti.
Vlastní vůli?
Neplnit už rozkazy ostatních?
Přestat věřit jen v dobro a zlo?
Žít ve světě, kde ideologie jako ta tvoje neexistujou?
Klidně mě pronásleduj.
Ale nic ode mě nedostaneš. Vyřiď to těm svým kovbojům ve Washingtonu.
Jdeme.
Pohov.
Stejně nás k těm dokumentům zavede. Stačí se jí držet.
Dostaneme, co chceme.
- Jak jsi věděla, kde jsem? - Od starýho kamaráda z ruský armády.
Ale věděla to i CIA. Což znamená…
Což znamená, že musí mít v Ludschi informátora.
I vaši agenti jsou na prodej, co?
Jo.
Neměla bys od toho klíč?
Ne.
Kleo.
Vzkaz pro tebe.
Děkuju.
„Vzkaz.“ To je dopis, chlape. Thilo, proč jsi vždycky tak…
Dneska sis vedl dobře.
Děkuju.
A ještě ti to sekne.
Drahá Kleo.
Měla jsi pravdu.
Jsi, kdo jsi, a asi to není pro mě.
Nechci život plný násilí a smrti.
Vím, že svět bez násilí a smrti nemůže existovat
a že jsem zbabělec, když před tím zavírám oči.
Ale ne každej jsme statečnej.
A odvážnej jako ty.
My, co si chceme spokojeně žít,
asi potřebujeme lidi jako ty, aby za naše štěstí bojovali.
Nikdy bych se nechtěl stát tvou slabinou.
A i když naše životy nejsou slučitelné,
chci, abys věděla, že jsi skvělá, jaká jsi.
Rád jsem tě zase viděl
a doufám, že najdeš v životě štěstí, které hledáš.
Navždy tvůj, Holger.
Jsi smutná?
Jo.
Asi trochu.
Já taky.
Proč?
Vždycky jsem myslel, že prázdnota znamená nic.
Ale pletl jsem se.
Může být něco, co bolí, nic?
Ciana?
Věřil jsem, že jsme si souzený.
Dva lidi ze stejný hvězdy navždycky spolu. Chápeš?
A teď je pryč.
Zbyla mi jen obrovská bolavá prázdnota.
Nejlepší je být sám. Život pak tak nebolí.
Jo. Když nikoho nemáš, nemůžeš nikoho ztratit.
To by znamenalo,
že bys musela být sama navždycky.
Kleo, to by znamenalo, že lidi nejsou společenský bytosti.
Že je tahle planeta plná egoistů bez vztahů,
lásky a přátelství.
- Jo. - Ale tak to není.
Jsi moje kamarádka, Kleo.
Cítím to tady.
Jo. A ty jsi můj kamarád, Thilo.
Přesně tak.
Lidi musí věřit v lásku.
A když se spálíme,
zase se uzdravíme.
Řekni něco.
- Asi máš pravdu. - Jo.
- Asi… - Mám pravdu.
Mám!
Kamarády nemůžeš nechat na holičkách.
Stejně tak svý blízký. Nebo naděje a sny.
To je vesmírnej zákon.
Co máš v plánu ty?
Musím za Dopim. Láska musí žít, Kleo.
Veselé Vánoce, Kleo.
Tati?
Jsi v pohodě?
Hele, Kleo? Uděláme něco s tímhle?
Kleo, počkej. Kleo!
Musíš se mnou mluvit. Prosím. Vidím, že už jsi zas mimo.
A to nevadí, ale komunikuj se mnou. No tak.
Ten domeček jsem dostala k Vánocům.
Jasně. A byl to moc hezký dárek.
A?
Veselé Vánoce, Kleo.
- Kdo jsi? - Známe se už dlouho.
Přinesl jsem ti dárek.
Podívej se.
Cíl se jmenuje Karl-Friedrich Konrad.
Vede nacistickou bojovou jednotku v NSR.
Domluvíme vám tajnou schůzku.
Zbytek informací k průběhu operace najdeš tady.
Děkuju.
To je vše?
Ne tak docela.
- Co to je? - Podívej se.
Mistrovství Evropy v krasobruslení v Kodani?
To není socialistická země.
Ale když si je vezmeš, budeš mít důvod se vrátit.
To je pokyn?
To je rozkaz.
Tak to se budu snažit.
A když se vrátím v pořádku?
Pak budeme naší Kati v Kodani fandit společně.
Možná…
to ode mě není profesionální, ale…
- Dobře. Hodně štěstí, soudružko. - Soudruhu.
Soudruhu Žukove?
Dobrý den.
„Dovolte mi podat hlášení! Přísně tajné.
Operace Ludsch sestavená generálplukovníkem Ottou Straubem.“
Dost, Holgere. Co když tě děda uslyší?
Neměl to tu nechávat povalovat.
„Úkolem je zachování vojenských a administrativních struktur
v případě kolapsu.“
- Dej to sem. - Co za to?
- Facku. - Facku? To nestačí.
Volský oko?
Volský oko.
Já chci pusu.
Dobrá.
Kleo, pojď ven.
Rychle se osuš.
Vrátil se táta?
Už jsem ti to vysvětlovala, zlato. Táta se nevrátí.
Vždyť jsem ho teď viděla.
Porouchalo se mu auto.
Na dálnici.
Sjel ze silnice. Sanitka přijela, jak rychle to šlo.
Ale už mu nebylo pomoci.
Co tu děláš, Nikolaji? Poslal tě Otto?
Jen nesu dárky.
Už tě tu víckrát nechci vidět.
Přece mi nebudeš bránit nosit dárky.
Dárky si strč do prdele.
Má pravdu. Vypadni a přestaň se nám plést do života.
Já se vám pletu do života?
Co se děje?
- Svene, musíme za mámou. - Dobře, zpomal. Kde jsi?
Táta neumřel při autonehodě.
Zastřelil ho Nikolaj Žukov z KGB.
A tenhle Žukov mě celou dobu sleduje.
Vrátil mi přívěsek s mořským koníkem, co mi strhnul,
když přede mnou zastřelil tátu.
A máma ho zná. Chápeš to?
Dobře, já… Takže zajedeme za tvou mámou.
- Nemůžeme. Nevíme, kde je. - A jak to zjistíme?
- To ví jedině teta Margot. - Protože?
Protože podle Pjotra se angažuje v Ludschi.
- Dobře. - A Ludsch jsou lidi ze Stasi.
Firma měla 200 000 informátorů. Nikdo se před nima dlouho neschová.
- Ne. - A Ludsch je může kdykoli aktivovat.
- Kdo to všechno ví? - Margot Honeckerová.
- Přesně. - Skvělý.
Dobře. Nejsem si jistej, že jsem pochopil všechno, ale jdeme.
Můžeme s tím už něco udělat? Začíná mě to…
Co to děláš? Ne. Kleo, nech toho. Ne…
Musíš mít pilku nebo něco. Tohle nebudeme zkoušet.
- Ne. - Nehýbej se.
Já jenom… Fajn.
- Věřím ti. - No tak.
Jdeme.
Svoboda!
Dopi, ahoj.
Změnil jsem názor. Jdu do toho.
Chtěls mě nechat ve štychu?
Jasně. Ciana není žádná princezna. Vyrazilo mi to jehlu z desky.
Jasně, kámo.
Ale dokud se deska točí, můžeš ji nasadit zpátky.
A tvoje srdce může tančit.
- Páni. - Jo.
Láska a hudba.
- To je ta mise. - Tvoje mise.
Ne, Dopi.
Naše mise.
Páni.
Thilo, tvoje srdce tančí.
V harmonii s tvým.
Hustý.
A sleduj tohle.
Naše hlavní pecka. Přímo ze Siria B.
Super, co?
To je skvělý!
Já idiot. Mělo mě to napadnout.
- Vím to. Jsem idiot. - Seber se, Uwe.
- Ještě kousek a zapíšeme se do historie. - A já to zvoral.
Nemel nesmysly.
Německo se připojí k sovětskému impériu
a ty se budeš podílet na porážce kapitalismu.
Nechal jsem ji nepříteli. To je důvod pro degradaci.
Kleo s Američany spolupracovat nebude. Našli jsme její matku.
- Sebereme ji a Kleo udělá, co řekneme. - Nedegradujete mě?
- Nesmysl! Proč bys měl být degradován? - No…
- Protože… - Uwe!
Organizace tě potřebuje.
A já taky.
Opravdu?
No jistě.
Jsi můj nejvěrnější a nejdůležitější muž.
To jako vážně?
Ano!
Uwe!
Co je?
Chtěl jsi mě…?
Čemu se směješ? Myslel jsem to vážně. Myslel jsem…
Jo, radši tolik nemysli.
Nesměj se.
Erichu! Víš, o co se ten moula pokusil?
Nesměj se mi. Zasvětil jsem celý svůj život službě socialismu.
Možná jsme spolíhali na špatný lidi. Erichu!
Chtěl mě políbit!
Nesměj se mi, ty kundo!
Kundo!
Margot?
Říkala jsi něco?
- Sakra. Počkej, Kleo. Ne. - Co je?
Nemůžeš k Honeckerový napochodovat s kalašnikovem.
- Proč ne? - Vážně?
Když se to zvrtne a ty přepneš do vražednýho módu,
půjde po nás celej svět.
- To už jde. - Dobrej postřeh.
Ale co pro jednou zkusit nezadělat si na další problémy?
Dobře, ale puška by udělala větší dojem.
Teto Margot?
Do prdele!
Do háje.
Erich Honecker je mrtvej?
Sakra. Kleo, je…
Tohle je sakra vážný. Okamžitě mizíme. Prosím.
- Kurva! - Schovej se.
Co? Kam? Kurva!
Soudružko ministryně?
Haló?
Sakra.
Haló?
Je tu někdo?
Jutto.
Kleo.
Cos to provedla?
Nic. Byli už mrtví, když jsem přišla.
To ti mám jako věřit?
Chceš ten pakt a myslela sis, že ho má Margot.
Zahoď to.
Promluvíme si, jak jsi chtěla minule ve Světnici.
Ne, nahlásím, že jsi zabila soudružku ministryni
a soudruha předsedu Státní rady.
Komu?
Policii? A co jim řekneš?
„Zdravím, jsem Jutta z Ludsche.
Plánovali jsme převrat, ale vlezla nám do toho taková prkotina.“
Nejsem blbá!
Zahoď tu pistoli, nebo střelím.
Dost! Přestaňte, prosím vás. Nikdo nebude střílet, dobře?
Co vy tu chcete?
Abyste schovala tu zbraň. A ty ji přestaň provokovat.
A chci, abychom si promluvili jako civilizovaný lidi.
Jutto, zahoďte tu pistoli.
Můžu dosvědčit, že jsme je tu našli mrtvý.
- Jo, jasně. Řekla bych to samý. - Dobře.
Jsem zvláštní agent CIA.
Položte tu zbraň.
CIA? To teda nejste.
Jsem.
Nejste.
Jak to víte?
Okamžik, ne…
Nemůžete vědět, že nedělám pro CIA, pokud…
Sama pracuje pro CIA. Ty vole!
Ona je ta informátorka a řekla jim, kde hledat Uweho.
Teda, Jutto.
Co na to poví soudruzi z Ludsche, až se dozví o tvý bokovce?
Ne, Kleo. Nebo?
Prosím.
Jutto, popravdě, být dvojitým agentem není nic příjemnýho.
Co se tu stalo? Margot tě prokoukla?
- Tak jsi je oddělala oba? - Co?
- Lítáš v tom až po uši. - Seš nahraná.
Ne. To nemůžeš, Kleo, prosím.
Říkala jsem pravdu.
Když jsem zjistila, že na tebe chystají past,
řekla jsem to CIA, aby tě ochránili.
Ne, Jutto. Američani tě platí. Proto jsi to udělala.
- Kde je moje máma? - Můžeme…
Já… Co?
- Určitě víš, kde je. Tak co? - Odkud bych to věděla?
Znáš všechny detaily operace týkající se mě.
- Do háje. Vím, jak to chodí. - Nemůžu ti to říct.
Pak se obávám, že budu muset nahlásit KGB,
že v Ludschi mají dvojitou agentku, a říct jim, co provedla.
Přestaň! Počkej.
Dobrá.
Znáš jezero Krewitz?
Je tam stará chata. Tam se tvá matka schovává.
- Znáš to místo? - Jo. Jdeme.
Ale…
- Nemůžete odejít. - Ale můžeme.
A co tohle?
Něco vymyslíš. Nejsi přece blbá.
Ale…
Soudružko ministryně?
Haló?
Je tu někdo?
Zrádkyně.
Ano?
Soudruhu Žukove. Hovor z Bajkonuru.
Přines mi telefon.
Dej mi to.
Haló?
Chtěl jsem ti popřát hodně štěstí.
Tvoje vlast, soudruhu…
Všichni jsme na tebe hrdí, soudruhu.
Čeká tě zářná budoucnost.
Děkuju.
Vyneseš slávu a čest Sovětského svazu do vesmíru.
Věděl jsem to od chvíle, co ses přihlásil do Roskosmosu.
Velikost našeho národa se odráží i ve vědě.
Je mi ctí.
To mně je ctí, soudruhu kosmonaute.
Na bezpečný a triumfální návrat.
Po návratu tě budu potřebovat po svém boku.
Děkuju. Můžeš se na mě spolehnout.
Soudružko ministryně.
Prosím?
Haló?
Prosím? Kdo volá?
Kdo je tam?
- Soudruhu Žukove? - Ano.
S kým mluvím?
Soudruh Uwe Mittig.
Pobočník soudružky Honeckerové.
Okamžitě mi dejte soudružku Honeckerovou.
To nejde, soudruhu.
Soudružka Honeckerová…
je po smrti.
A soudruh předseda Státní rady taky. Oba zavražděni.
Tou…
zbabělou zrádkyní.
Proč nemáte situaci v Berlíně pod kontrolou?
No…
Myslím, že máme…
Soudružka Honeckerová mi garantovala,
že má všechno pod kontrolou.
A co zjistím? Nic není pod kontrolou!
Proč jsem doteď nedostal ten pakt?
Pokud padne do rukou Američanům,
máme to spočítaný.
Já za dokumenty zodpovědný nebyl. Vím jen…
Co přesně se stalo?
Schovával jsem se v koupelně a všechno zřetelně slyšel.
Byla tu Kleo Straubová.
Bez varování zastřelila
soudružku Honeckerovou a soudruha předsedu Státní rady.
Pak přišla soudružka Jutta Zielinská.
Pracovala jako informátorka pro CIA
a řekla Kleo, kde se schovává její matka.
Kleo ji pak taky zabila.
Je to bordel.
Nešlo tomu zabránit.
Musíte mi věřit, soudruhu.
- Kde se její matka schovává? - Ano, pane.
U jezera Krewitz. Kleo tam jede.
- Určitě? - Jistě.
Soudruhu?
Blbec.
Soudruhu Žukove?
Povolávám do zbraně Hvězdu míru 65.
Operace „Z Ruska s láskou“.
Hvězda 65 je v bojovém režimu.
Souřadnice cíle:
53.28
98
53
čárka
13.54
50
18.
Žádám potvrzení rozkazu.
Fyzická likvidace.
Rozumím.
K objektu se blíží dvě neznámé osoby.
Rozumím.
Operace „Z Ruska s láskou“
má zelenou.
Palte
dle vlastního uvážení.
Rozumím.
- To je ono? - Jo.
To byla vaše chata?
Jezdívali jsme sem na prázdniny. S tátou.
- Počkej tady, prosím. - Jasně.
Neměla bys tu být.
Žádná bouračka nebyla.
Tátu zavraždil na Vánoce Nikolaj Žukov z KGB. Nemám pravdu?
- Jak jsi to… - Proč jsi lhala?
Mluv!
Říká ti něco operace Ludsch?
Jo. Je to plán, co sestavil děda.
Nejenom on.
Otto sestavil Ludsch spolu s Nikolajem Žukovem.
Ten byl tehdy velícím důstojníkem KGB pro NDR.
Když Nikolaj zastřelil Fabiana, Otto ho kryl.
Asi na něj něco věděl.
Stasi zařídila, aby to vypadalo,
že Fabian umřel při pokusu o nezákonné překročení hranic.
Dva dny po Fabianově smrti
ses najednou zeptala, kdy se táta vrátí.
Došlo mi, žes to celé vytěsnila.
I když se to stalo přímo před tebou.
Nechtěla jsem, aby sis myslela, že nás Fabian opustil.
To by nikdy neudělal.
Proto jsem si vymyslela tu nehodu.
Abych tě ochránila.
Nikolaj udělá, co bude v jeho silách, aby pakt Reagan-Honecker získal.
Jestli už ho nemá.
Ale proč ho zabil?
A proč jsem jediná, kdo ten pakt může získat?
Proč to CIA neudělá sama?
Protože nemůžou jen tak napochodovat do KGB a dokumenty si odnést.
Zato ty bys mohla.
Protože současnej velitel KGB zabil mýho tátu a je mi zavázanej?
Nikolaj tvého otce nezabil, Kleo.
Nikolaj je tvůj otec.
Kleo!
Do háje.
Kleo.
Kleo!
Cíl zničen.
Neznámé osoby přežily.
Co teď?
Teď pojedeme do Moskvy.
ROPOVOD DRUŽBA SVOBODNÁ NĚMECKÁ MLÁDEŽ
Dále.
Soudruhu Žukove.
Myslím, že tohle tak netrpělivě vyhlížíte.
Ano. Konečně.
Kde jsi to vzala?
Na tom nezáleží.
A co chceš?
Laskavost. A na oplátku dostanete pakt.
Laskavost?
Bylo by mi ctí a velkým zadostiučiněním,
kdybyste mi dovolil zabít Kleo.
Překlad titulků: Anna Farrow