Dobrý den.
Prázdniny?
Dá se to tak říct.
Z Berlína?
Ne. Z Magdeburgu.
Neznáme se?
Myslím, že ne. Jsem tady poprvé.
No tak pěknou dovolenou.
Máme ji. Hned to nahlásím soudružce ministryni.
Dobře.
Sakra!
Miku! Zvedni to výš! Nechci to schytat od střepů!
Už je na doraz!
A čus.
Svene?
-Střílej! Tak střílej! -Nehýbej se!
To se.
-Ty blbej zmetku! -Kurva.
Néé! Za tebou!
Odhoď zbraň!
Co?
CIA?
Odhoďte zbraň, pane Mittigu!
Uwe!
Dostanem ho pozděj.
-Tohohle. -Dobře.
Sundejte je.
Ano madam.
Nerozpustili jsme se.
Dobrá práce, pane Petzolde.
Dobrá práce.
Věděla jsem, že přijdeš, nejsi dobrá lhářka.
Dlužíš mi
Eh, vy se znáte?
Dobře. Co chceš vědět?
Odchytili jsme veškerou komunikaci Ludsche. Vždy, když jde o ten kufr,
jde taky o tebe. Kleo Straubová. Stále znovu je slyšet tvé jméno.
Ty jsi klíč. Proč?
Já nevím.
No ták. Řekni mi, co víš.
Vážně myslíš, že když už nejsem ve Stazi, bude ze mě bojovnice za
-kapitalismus na tvý straně? -Myslíš si, že ty dokumenty…
… by měly zůstat v rukou ztrouchnivělé ideologie?
Tvá ideologie není lepší.
Co chceš Kleo Straubová? Já ti nerozumím.
Dělat svá rozhodnutí? Už nedělat to, co mi přikážou? Jen tak nevěřit,
že je dobro a zlo? Chtít jinej svět ve kterým
tvá ideologie neexistuje.
Klidně za mnou můžeš běhat.
Ale nic nedostaneš. Řekni to kovbojům ve Washingtonu.
Pojď.
To je dobrý.
I tak nás k těm dokumentům dovede. Jen se jí musíme držet.
Pak dostaneme, co chceme.
Odkud jste věděli, kde jsem?
Od kamaráda z ruský armády.
CIA to věděla taky. To znamená…
… že mají nejspíš u Ludsche informátora.
Takže i vy čekisti jste prodejný?
Správně.
Hele, nemáš od toho klíčky nebo…
Ne.
Kleo. Máš tady poselství.
Díky.
Jaký poselství, to jejenom dopis. Thilo, proč jsi pořád tak…
Dnes jsi odvedl skvělou práci.
Díky.
Vypadáš tak nějak silně.
Milá Kleo, měla´s pravdu.
Jsi jaká jsi a nejspíš to vážně není nic pro mě. Nestojím o život
s násilím a smrtí. Vím, že svět bez násilí a smrti
neexistuje, a že jsem zbabělec, když před tím prostě zavírám oči,
ale né každý je statečný. Tak jako ty. Lidi jako já,
co chtějí jen šťastně žít, potřebují lidi jako ty.
To poslední, co chci je, abys kvůli mně byla zranitelná.
A i když naše životy k sobě nepasují, chci, abys věděla,
že jsi dobrá taková,
jaká jsi. Jsem rád,
že jsem tě zase viděl.
A přeju ti, abys našla štěstí,
které hledáš. Navždy tvůj Holger.
Jsi smutná?
Jo. Jo, možná, trochu.
Já taky.
Proč?
Vždycky jsem myslel, že prázdnota je jen nic.
A to není pravda. Může bejt nic něco, co bolí?
Ciana?
Myslel jsem, že jsme si předurčeni. Dva ze stejný hvězdy, navěky, rozumíš?
Teď už není nic. Jenom velká prázdnota, co bolí.
Nejlepší je být sám. Pak to míň bolí.
Jo. Když nikoho nemáš, nemůžeš ho ztratit.
Ale to by znamenalo, že člověk musí bejt pořád sám.
Kleo, to by znamenalo, že lidi nejsou sociální tvorové.
Že tohle je planeta plná egoistů. Bez vazeb, bez lásky a bez přátelství.
-Jo. -Ale tak to není. Ty jsi má
kamarádka, Kleo. Cítím to uvnitř.
Jo. A ty jsi můj kamarád.
Právě. Lidi musí věřit v lásku.
A když nás někdo zraní, tak to jde zacelit, Kleo.
Řekni…
Možná máš pravdu.
-Jo. -Jo. Ne.
Ne, jo. Jo.
A přátele nesmíme nechat ve štychu. Ty, který milujeme. A jejich naděje a sny.
To je kosmickej zákon.
A co máš teď v plánu?
Musím za Dopim. Láska musí žít, Kleo.
Veselé vánoce, Kleo.
Tati?
Jsi v pořádku?
Kleo, neprovedem s tím něco nebo.
Kleo! Počkej! Kleo! Musíš se mnou mluvit! Ano? Prosím. Vidím, že jsi ve svým módu a
-to je jistě fajn, ale komunikace! Pojď. -Dostala jsem ten domeček k vánocům.
Tak jó, je to moc hezký vánoční dárek. A?
Veselé vánoce, Kleo.
Kdopak jsi?
Známe se už dlouho.
Přinesl jsem ti dárek. Prohlídni si ho.
Cílová osoba je Karl-Friedrich Konrad, vůdce jedné nacistické bojůvky v NSR.
Zařídíme vám konspirační schůzku a všechny další informace k průběhu operace
najdeš tady.
Díky.
To je vše?
Ještě ne.
Co je to?
Otevři to.
Mistrovství v krasobruslení v Kodani? To je nesocialistická cizina.
A když si ho teď necháš, musíš mi slíbit, že se vrátíš zpátky domů.
Je to služební pokyn?
Je to rozkaz.
Dobře, pak se budu snažit. A až se v pořádku vrátím.
Pak my dva společně oslavíme v Kodani naši Katy.
To asi není zrovna profesionální, ale…
-No tak. Hodně štěstí, soudružko. -Soudruhu.
Soudruh Zhukov.
Dobrý den.
Dovolte mi podat hlášení! Přísně tajné! Operativní plán Ludsch.
Sestavil generál major Otto Straub.
Holgere, přestaň. Děda tě uslyší.
Tak to tu nemá nechávat. Cílem operace:
udržení vojenských a správně těchnických struktur v případě kolapsu.
Dej to sem!
Co za to dostanu?
-Facku. -Jen facku? Tak to mi nestačí.
Volský voko.
Chci od tebe pusu, soudružko.
No dobře.
Kleo, polez ven.
Rychle usušit.
Už je zpět tatínek?
Už jsem ti to říkala, zlato. Tatínek už se nevrátí.
Ale vždyť jsem ho zrovna viděla.
Jeho auto se rozbilo. Na dálnici. Sjel ze silnice.
Doktoři byli rychle u něj. Ale v nemocnici už mu nemohli pomoct.
Co tu děláš Nikolaii? Poslal tě snad Otto?
Jen nesu dárky.
Už tě tu nechci vidět. Už nikdy!
-Nemůžeš mi zakázat nosit dárky. -Svý dárky si strč víš kam!
Má pravdu. Vypadni. A přestaň se nám plést do života!
O tom mi ty nic nevykládej!
Co se děje?
-Svene, musíme za mou mámou. -Dobře. Pomalu. A co se stalo?
Můj táta se nezabil při autonehodě. Byl zastřelen.
Byl to ten Nikolai Zhukov od KGB. A ten Nikolai Zhukov
mě pořád pronásleduje. Byl tady a vrátil mi koníka,
toho, co mi jako dítěti vzal poté,
co mýho tátu zastřelil.
A máma ho zná, rozumíš?
Tak, tak, tak, tak, takže pojedem za tvou mámou.
Nejde to. Já nevím, kde je.
Aha. A jak to zjistíme?
-Může to vědět teta Margot. -Protože…
Protože Pjotr říkal, že Margot jede v Ludschi.
-Tak jo. -A Ludsch jsou lidi od státní bezpečnosti.
Firma měla na konci dvě stě tisíc lidí. Před nima se nikdo neschová.
Ne.
A Ludsch je může kdykoli aktivovat.
A kdo dostává informace?
Margot Honeckerová.
-Přesně. -Skvělý. No tak jo, já nevím jistě, jestli
to chápu, ale jedeme. Mohli bychom ještě něco udělat s tímhle, protože…
Co to děláš? Ne, ne, ne, ne, přestaň s tím. Určitě máš pilku nebo něco takovýho.
-Takhle to dělat nebudem! Přestaň. -Stůj klidně.
Jde to přece. Dobře. Já ti důvěřuju. Důvěřuju ti.
No tak.
Tak pojď.
Svoboda!
Dopi. Ahoj. Přeci jen se přidám.
Chtěl´s mě nechat samotnýho?
No jasně. Ciana není žádná princezna. Vytrhlo mi to jehlu z desky.
Jo brácho.
Ale dokud se deska točí, můžeš jehlu kdykoli vrátit. A srdce může tančit.
-Fakt. Láska a hudba. To je má mise. -Jo. Tvoje mise.
Né Dopi, naše mise.
Och.
Thilo, tvé srdce tančí.
Synchronně s tvým.
Hustý.
A teď sleduj.
Náš signature track. Přímo ze Siria B.
Pecka, ne?
To je krása!
Idiot! Idiot! Idiot! Idiot!Měl jsem s tím počítat. Vím to! Jsem idiot!
Přestaň už vyvádět, Uwe! Zbývá nám takhle málo, abychom psali dějiny!
-Ale já jsem selhal! -To je blbost! Německo bude sjednocené v
sovětském impériu a ty musíš být součástí toho vítězství nad kapitalismem!
Nechal jsem ji nepříteli a to je důvod k mé degradaci.
Kleo nebude spolupracovat s Amíkama. Teď už víme, kde je její matka. Seberem ji a
pak Kleo udělá, co řekneme.
-Já nebudu degradován? -Taková hloupost! Proč bys byl degradován?
-Ne ale… no protože… -Uwe! Organizace tě
potřebuje. A já tě potřebuju.
Vážně?
Samozřejmě. Jsi ten nejdůležitější muž, co stojí po mém boku!
Je to pravda?
Joo!
Uwe!
Co je?
Ty ses mě snad pokusil…
Co je tu k smíchu? To bylo vážně, já jsem myslel, že…
Jo, jo, ale na myšlení by ses měl vykašlat.
Nevysmívej se.
Erichu! Víš o co se tady ten klaun zrovna pokusil?
Nevysmívej se mi! Celý svůj život jsem dal do služby socialismu!
Možná jsme vsadili na nesprávný lidi. Erichu! On mě chtěl políbit!
Nevysmívej se mi, ty čůzo!
Čůzo! Čůzo! Čůzo! Čůzo! Čůzo!
Margot? Říkala´s něco?
Sakra. Počkej, Kleo, Ne!
Co?
Nemůžeš přece k Honeckerovým nakráčet s kalašnikovem!
A proč?
Vážně? Jestli se tam něco zvrtne a zas budeš v zabijáckým módu,
půjde po nás celej svět.
To jde i tak.
Jo. Bod pro tebe. Ale nemůžeme jednou zkusit problémy,
co nejvíc minimalizovat? Prosím?
Dobře. Ale udělala by větší dojem.
Teto Margot?
Do hajzlu!
Sakra.
Erich Honecker je mrtvej!
Sakra. Kleo, on je…
Tohle je pěknej průser,vypadněme. Prosím.
-Sakra! Sakra sakra! -Schovej se.
Co? Kde jako? Sakra!
Soudružko Ministryně? Haló?
Sakra.
Haló?
Je tu někdo?
Jutto!
Kleo.
Cos to udělala?
Nic. Byli mrtví, když jsem přišla.
To ti mám věřit? Ach.
Ty chceš ty dokumenty a myslela´s, že je má Margot. Odhoď tu zbraň!
Promluvme si, Jutto. Posledně v hospůdce jsi o to stála.
Ne. Nahlásím, žes zavraždila soudružku ministryni a soudruha předsedu státní rady
si zavraždila taky.
A komu? Policii? A co jim chceš říct? Haló, tady Jutta, z Ludsche, plánujem
převrat, ale bohužel nám do toho něco blbýho vlezlo.
Nejsem blbá! Odhoď tu zbraň nebo to zmáčknu!
Dost! Stop! Prosím! Ne! Nikdo nic mačkat nebude! Jo?
Co vy tady chcete?
Vy odložíte tu zbraň a ty ji přestaneš provokovat a chci, abychom si všichni
společně promluvili jako civilizovaní lidé. Jutto, odložte tu zbraň. Můžu to
dosvědčit. Ti dva už byli mrtví, když jsme dorazili.
No jistě. Tak to určitě.
Tak jo. Já jsem zvláštní agent CIA. Zbraň dolů.
CIA? Ne. To nejste.
Jsem.
Nejste.
A odkud to víte?
Moment. Ne.
Vy nemůžete vědět, že já pro CIA nedělám, leda že… Pracuje pro CIA! Sakra!
To je ta informátorka. Ona jim řekla, kde se Uwe schoval.
No, Jutto…
Jejda. Co řeknou tví soudruzi v Ludschi, až se dozvědí, kdo tě taky platí.
Ne, ne, Kleo, to ne. Prosím.
Hmm. Jutto, upřímně dvojitý agenti nejsou cool. Hele, co se tu stalo, Margot ti na
to přišla a ty ji odpráskneš a jeho taky? Jo?
Co?
-Ty seš vážně v bryndě. -Jseš po kolena v bryndě.
To ne. To nemůžeš udělat, Kleo, prosím. Vše, co jsem ti řekla, je pravda.
Když jsem se dozvěděla, že na tebe nastražili past,
hned jsem to ohlásila CIA. Abych tě ochránila.
Ne, Jutto! Protože od Amíků bereš prachy! Kde je má máma?
Já, to…
Co?
Jsem si jistá, že víte, kde je. Takže!
-Proč, proč bych to měla vědět já? -Všechny detaily operace se tě
týkají! Sakra, Jutto, vím, jak to chodí!
Nemůžu ti to říct!
Pak musím bohužel podat hlášení KGB má milá. Říct jim,
že v Ludschi je dvojitá agentka a co všechno provedla.
Dost! Stop! Počkej! V pořádku.
Víš, kde je Krewitzovo jezero? Je tam stará chata. V té se tvá matka schovává.
Znáš to místo?
Jo. Pojď.
Ale…
… nemůžete odejít.
Jo.
-A tohle tady? -Něco vymyslíš. Nejsi hloupá.
Ale…
… soudružko ministryně?
Haló?
Je tu někdo?
Hnusná zrádkyně!
Ano?
Soudruhu Zhukove, Baikonur na lince.
Podej mi telefon.
Podej.
Haló?
Chtěl jsem ti popřát úspěch.
Tvá země, vlastně…
… my všichni, jsme na tebe pyšní, soudruhu.
Čeká tě skvělá budoucnost.
Děkuji ti.
Doneseš do vesmíru sovětskou slávu i čest.
Věděl jsem to hned, když ses rozhodl přidat k Roskosmosu.
Velikost naší země se odráží ve vědě.
Je to pro mě čest.
Je to čest pro mě, soudruhu kosmonaute.
Přeji šťastný a triumfální návrat.
A poté budu potřebovat tvoji podporu.
Děkuji ti. Na mě se můžeš spolehnout.
Soudružko ministryně.
-Jo? -Haló?
Kdo je tam?
Soudruh Zhukov?
Ano. Kdo je na lince?
Soudruh Uwe Mittig.
Adjutant soudružky Honeckerové.
Ihned zavolejte soudružku Honeckerovou k telefonu.
To nebude možné, soudruhu…
Soudružka Honeckerová je mrtvá.
Soudruh předseda státní rady také. Byly popraveni. Zbabělou zrádkyní.
A proč nemáte v Berlíně své věci pod kontrolou?
-No jo, eh, myslím, že tady máme, eh, eh… -Soudružka Honeckerová mi zaručila, že má
vše pod kontrolou! A co teď? Nic nemáte pod kontrolou! Proč mi ta zatracená
smlouva nedorazila? Jestli ji dostanou do ruky Američani, budem všichni v hajzlu!
Ty dokumenty nejsou v mé kompetenci. Vše co vím je…
Copřesně se stalo?
Tedy, já se schoval v koupelně, ale všechno jsem slyšel.
Kleo Straubová tu byla. Bez varování soudružku
Honeckerovou i soudruha předsedu státní rady zastřelila.
Pak se tu objevila soudružka Jutta Zielinski. Ta pracovala jako
informátorka pro CIA. A Kleo sdělila místo pobytu její matky.
Kleo ji následně popravila. Je to strašná situace.
Nemohl jsem zabránit.
To mi musíte věřit, soudruhu.
-A místo pobytu její matky? -Krewitzovo jezero.
Kleo je teď na cestě tam.
Jste si jistý?
Určitě.
Soudruhu?
K čertu.
Soudruhu Zhukove?
Vojenský příkaz pro hvězdu míru šedesát pět.
Operace ”Milostné pozdravy z Moskvy”.
Hvězda míru v bojové pohotovosti.
Koordináty cíle.
53.28
98
53
Čárka.
13.54
50
18.
Žádost o konečné potvrzení.
Fyzické zničení.
Rozumím.
Dva neznámí se přibližují k objektu.
Rozumím.
Proveďte operaci ”Milostné pozdravy…
… z Moskvy”.
Povoluji útok.
Dle vašeho uvážení.
Potvrzuji.
-Tohle? -Jo.
Takže tohle byla vaše chata.
Jezdívali jsme sem na prázdniny. S taťkou.
Počkej tu prosím.
Jo.
Neměla bys tu být.
Nebyla to autonehoda.
Tátu zabila KGB. O vánocích. Byl to Nikolai Zhukov. Je to tak, že jo?
-Kde… -Proč jsi mi mami neřekla pravdu?
Tak mluv.
Říká ti něco operační plán Ludsch?
Jo. Ten plán udělal můj děda.
Ne sám. Otto tehdy navrhl Ludsch spolu
s Nikolaiem Zhukovem. Byl pověřencem KGB pro NDR.
Poté, co Nikolai Fabiana zastřelil, Otto ho kryl.
Aby měl na něj něco v ruce. Stazi to zaonačila tak,
jako by Fabiana zastřelili, oficiálně při přechodu hranice.
Dva dny po té,
co byl Fabian zastřelen,
ses zeptala, kdy se tatínek vrátí.
Pochopila jsem, žes to vytěsnila.
I když se ti to odehrálo před očima.
Nechtěla jsem, abys měla pocit, že nás Fabian opustil,
to by nikdy neudělal. Proto jsem vymyslela tu nehodu.
Abych tě chránila.
Nikolai udělá všechno, aby získal smlouvu Regana s Honeckerem.
Pokud už ji nemá.
Ale proč ho zastřelil?
A jak to, že mám být jediná,
kdo tu smlouvu může opatřit?
Proč to CIA neudělá sama?
Protože nemůžou jenom tak nakráčet do KGB a ty dokumety vzít. Ale ty bys mohla.
Protože momentální šéf celé KGB zastřelil mýho tátu?
Nikolai tvého otce nezastřelil, Kleo. Nikolai je tvůj otec.
Kleo!
Kleo.
Kleo!
Cíl zničen. Neznámí přežili.
Co teď?
Teď jedeme do Moskvy.
Ano?
Soudruhu Zhukove.
Hádám, že na tohle netrpělivě čekáte.
No konečně.
Jak jsi k tomu přišla?
Není to označené.
Co chceš?
Laskavost.
A výměnou dostanete smlouvu.
Co?
Bylo by pro mě velké zadostiučinění…
… kdybyste mi dovolil zabít Kleo.