Goddag.
Ferie?
Det kan man godt sige.
Fra Berlin?
Nej, Magdeburg.
Kender vi hinanden?
Det tror jeg ikke. Det er første gang, jeg er her.
Nå, men hav en god ferie.
Vi har hende. Jeg siger det til kammerat ministeren nu.
Godt.
-Pis! -Mike? Hejs den højere op.
-Der skal ikke lande noget på mig. -Den kan ikke.
Og farvel.
-Sven? -Skyd!
-Skyd nu! -Stå stille!
-Dumme svin! -Pis.
Sven! Bag dig!
Læg våbenet!
Hvad?
CIA?
Læg våbenet, hr. Mittig!
Uwe!
Vi tager ham senere.
-Tag ham. -Ja.
-Hejs dem ned. -Javel.
Vi gik ikke i opløsning.
Ikke dårligt, hr. Petzold.
Ikke dårligt.
-Jeg vidste, du kom. Du kan ikke lyve. -Du skylder mig en tjeneste.
Kender I hinanden?
Hvad vil du vide?
Vi har opsnappet al kommunikation fra Ludsch.
Hver gang kufferten nævnes,
bliver du også nævnt, Kleo Straub.
Dit navn dukker hele tiden op.
Du er nøglen. Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Kom nu! Fortæl mig, hvad du ved.
Bare fordi jeg er færdig med Stasi,
tror du så, jeg vil kæmpe på din side for kapitalismen?
Synes du, at dokumenterne
skal blive i hænderne på en rådden ideologi?
Din ideologi er ikke bedre.
Hvad vil du, Kleo Straub? Jeg forstår dig ikke.
Træffe mine egne beslutninger.
Holde op med at gøre, hvad folk siger.
Ikke mere tro, der kun er godt og ondt.
Måske have en verden, hvor ideologier som din ikke findes.
Forfølg mig bare fortsat.
Men du får ikke noget ud af mig. Sig det til dine cowboys i Washington.
Kom.
Det er okay.
Hun fører os til dokumenterne. Vi må bare holde os til hende.
Og så får vi, hvad vi vil have.
-Hvordan vidste du, hvor jeg var? -En gammel ven fra den russiske hær.
Men CIA vidste det også. Det betyder…
Det betyder, at der nok er en informant i Ludsch.
Jeres agenter kan altså også købes?
Korrekt.
Har du en nøgle eller noget til den?
Nej.
Kleo.
En besked til dig.
Tak.
"Besked". Det er et brev. Thilo, hvorfor er du altid så…
Du gjorde det godt i dag.
Tak.
Det ser også sejt ud.
Kære Kleo.
Du havde ret.
Du er den, du er, og det passer nok ikke til mig.
Jeg ønsker ikke et liv med vold og død.
Der er ikke nogen verden uden vold og død,
og jeg er en kujon med hovedet i sandet.
Men ikke alle kan være modige.
Så modige som dig.
Folk som mig, der bare vil leve et lykkeligt liv,
har brug for folk som dig, der kæmper for lykken.
Det sidste, jeg ønsker, er, at du bliver sårbar på grund af mig.
Og selv om vores liv ikke passer sammen,
skal du vide, du er helt fin, som du er.
Jeg er glad for, vi så hinanden igen,
og jeg håber, du finder den lykke, du leder efter.
Din for altid. Holger.
Er du ked af det?
Ja.
Ja, måske lidt.
Også mig.
Hvorfor?
Jeg har altid troet, tomhed bare er ingenting.
Men det er helt forkert.
Kan noget, der gør ondt, være ingenting?
Ciana?
Jeg troede, vi var skabt for hinanden.
To fra samme stjerne for evigt, ikke?
Nu er der ingenting tilbage.
Kun en stor, smertefuld tomhed.
Det er bedst at være alene. Det gør mindre ondt.
Ja. Hvad man ikke har, kan man ikke miste.
Men det ville betyde,
at du skal være alene for evigt.
Kleo, det ville betyde, at mennesker ikke er sociale væsener.
At det er en planet fuld af egoister uden forbindelse,
uden kærlighed, uden venskab.
Men sådan er det ikke.
Du er min ven, Kleo.
Jeg kan mærke det her.
Ja. Og du er min ven, Thilo.
Præcis.
Mennesker skal tro på kærligheden.
Og hvis vi bliver såret,
kan vi hele sammen, Kleo.
Sig noget.
-Du har måske ret. -Ja.
-Ja, nej… -Det har jeg.
Ja!
Man kan ikke svigte sine venner.
Og dem, man elsker. Og sine håb og drømme.
Det er en kosmisk lov.
Hvad er din plan nu?
Jeg må se Dopi. Kærligheden skal leve, Kleo.
Glædelig jul, Kleo.
Far?
Er du okay?
Du, Kleo? Skal vi ikke gøre noget ved den?
Kleo, vent. Kleo!
Tal med mig. Kom nu. Jeg kan se, du er på sporet af noget.
Det er fint, men kommunikation. Kom nu.
Jeg fik dukkehuset til jul.
Okay, det er en fin julegave.
Og?
Glædelig jul, Kleo.
-Hvem er du? -Vi har kendt hinanden længe.
Jeg har en gave til dig.
Se her.
Målets navn er Karl-Friedrich Konrad,
og han leder en nazi-kampenhed i BRD.
Et hemmeligt møde bliver arrangeret for jer.
Du finder alle andre oplysninger om operationen her.
Tak.
Var det alt?
Ikke helt.
-Hvad er det? -Åbn det.
EM i kunstskøjteløb i København?
I et ikke-socialistisk land.
Og hvis du tager dem nu, lover du mig at vende sikkert tilbage.
Er det en instruktion?
Det er en ordre.
Fint, så gør jeg mit bedste.
Og hvis jeg kommer hjem i god behold?
Så hepper vi begge på vores Kati sammen i København.
Det her…
…er måske alt andet end professionelt, men…
-Godt. Held og lykke, kammerat. -Kammerat.
Kammerat Zhukov?
Goddag.
"Lad mig rapportere! Tophemmeligt.
Operation Ludsch, udarbejdet af generaloberst Otto Straub."
-Stop, Holger! Bedstefar kan høre dig. -Så skal han ikke lade den ligge og flyde.
"Mål, bevarelse af militære og administrative strukturer
i tilfælde af et kollaps."
-Giv mig den! -Hvad får jeg for den?
-En lussing. -En lussing? Det er ikke nok.
Et spejlæg?
Et spejlæg.
Jeg vil have et kys, kammerat Straub.
Okay.
Kleo, kom op.
Tør dig hurtigt.
Er far tilbage?
Det har jeg sagt, skat. Far kommer ikke tilbage.
Men jeg har lige set ham.
Hans bil brød sammen.
På motorvejen.
Han løb over vejen. Lægerne nåede hurtigt frem.
Men der var intet, de kunne gøre for ham.
Hvad laver du her, Nikolai? Sendte Otto dig?
-Jeg kommer bare med gaver. -Jeg vil aldrig se dig her igen!
-Du må ikke forhindre mig i at give gaver. -Op i røven med dine gaver!
Hun har ret. Forsvind, og bland Dem ikke i vores liv.
Tal ikke til mig om at blande sig!
Hvad er der galt?
-Sven, vi skal se min mor. -Okay, langsomt. Hvor er du lige nu?
Min far døde ikke i en bilulykke. Han blev skudt.
Af ham Nikolai Zhukov fra KGB.
Og ham Nikolai Zhukov har fulgt efter mig.
Han gav mig søhesthalskæden igen, som han rev af mig,
da jeg var lille, efter han skød min far.
-Og min mor kender ham. Er du med? -Okay. Så vi skal se din mor nu.
-Nej. Vi ved ikke, hvor hun er. -Hvordan finder vi ud af det?
-Tante Margot ved det. -Fordi?
Fordi Pjotr sagde, Margot er involveret i Ludsch.
-Okay. -Og folk fra Ludsch er Stasi.
Firmaet havde næsten 200.000 informanter. Ingen kan gemme sig længe.
-Nej. -Og Ludsch kan altid aktivere dem.
-Hvem ved det? -Margot Honecker.
-Nemlig. -Perfekt.
Okay. Jeg er ikke sikker på, jeg forstod det hele, men lad os gå.
Kan vi gøre noget ved den her? Det begynder virkelig at…
Hvad laver du? Nej! Kleo, stop. Lad være…
Du må have en sav, for vi gør det ikke på den måde. Stop.
-Stå nu stille. -Det er bare… Okay.
-Jeg stoler på dig. -Kom så.
Kom nu.
Frihed!
Hej, Dopi.
Jeg ombestemte mig. Jeg er med.
Ville du lade mig være alene?
Ja. Ciana er ikke en prinsesse. Det rev nålen af min plade.
Selvfølgelig.
Men hvis pladen stadig drejer rundt, kan man sætte nålen på igen.
Og hjertet kan danse.
-Wauw. -Ja.
Kærlighed og musik.
-Det er missionen! -Din mission.
Nej, Dopi.
Vores mission.
Wauw.
Thilo, dit hjerte danser.
Synkroniseret med dit.
Fedt.
Og se nu det her.
Vores kendingsnummer. Direkte fra Sirius B.
Sejt, ikke?
Det er så sejt!
Idiot! Jeg skulle have set det komme.
-Det ved jeg. Jeg er en idiot! -Tag dig sammen, Uwe!
-Vi er så tæt på at skrive historie. -Ja, og jeg fejlede!
Sludder!
Tyskland genforenes i det sovjetiske imperium,
og du får del i sejren over kapitalismen.
Jeg lod fjenden få hende. Derfor skal jeg degraderes.
Kleo vil aldrig arbejde med amerikanerne.
Vi ved, hvor hendes mor er. Tager vi hende, gør Kleo, hvad vi siger.
-Så ingen degradering? -Pjat! Hvorfor skal du degraderes?
-Altså, fordi… -Uwe!
Organisationen har brug for dig.
Og jeg har brug for dig.
Virkelig?
Ja, selvfølgelig.
Du er den mest loyale og vigtigste mand, jeg har.
Er det sandt?
Ja!
Uwe!
Hvad?
Prøvede du lige at…
Hvad griner du af? Jeg mente det. Jeg troede…
Du må hellere holde op med at tro.
Grin ikke af mig.
Erich! Ved du, hvad den gnom lige prøvede på?
Grin ikke af mig. Jeg har viet hele mit liv til socialismens tjeneste.
Ja, måske stolede vi på de forkerte. Erich!
Han prøvede at kysse mig!
Grin ikke af mig, møgso!
Møgso!
Margot? Sagde du noget?
-Pis. Vent, Kleo. Nej. -Hvad?
Du vader ikke ind hos Honecker med en Kalashnikov!
-Hvorfor ikke? -Seriøst?
Går det galt, og du går i mordertilstand, kommer hele verden efter os.
-Det er de allerede. -Ja, touché.
Men kan vi ikke prøve for en gangs skyld at minimere vores problemer, tak?
Fint. Den anden havde gjort mere indtryk.
Tante Margot?
For helvede da!
Pis.
Er Erich Honecker død?
Satans. Kleo, er han…
Det er seriøst noget lort. Lad os komme væk. Nu.
-Pis! -Gem dig.
Hvad? Hvor? Pis!
Kammerat minister?
Hallo?
Pis.
Hallo?
Er her nogen?
Jutta.
Kleo.
Hvad har du gjort?
Ikke noget. De var allerede døde, da jeg kom.
Og det skal jeg tro på?
Du vil have pagten og troede, Margot havde den.
Læg den væk.
Lad os snakke, Jutta, som du ville sidste gang i Stuen.
Nej, jeg anmelder, at du dræbte kammerat ministeren
og kammerat formanden for statsrådet.
Til hvem?
Politiet? Og hvad vil du sige til dem?
"Hej, det er Jutta fra Ludsch.
Vi planlagde et kup, men der kom noget dumt i vejen."
Jeg er ikke dum!
Læg den væk, eller jeg trykker på aftrækkeren.
Nu er det nok! Stop! Ingen trykker på aftrækkeren her, okay?
Hvad vil De her?
De lægger pistolen, og du provokerer hende ikke.
Og vi taler sammen som civiliserede mennesker.
Jutta, læg pistolen ned.
Jeg bevidner, at de begge var døde, da vi kom her.
-Ja. Det ville jeg også sige. -Okay.
Jeg er specialagent fra CIA.
Læg pistolen.
CIA? Nej, De er ej.
Jo, jeg er så.
Nej, De er ej.
Hvordan ved De det?
Et øjeblik, nej…
De kan ikke vide, jeg ikke arbejder for CIA, medmindre…
…hun arbejder for CIA.
Pis! Hun er informanten. Hun fortalte dem, hvor Uwe var.
Nå, Jutta.
Hvad siger Ludsch-kammeraterne, når de hører, hvem der ellers betaler dig?
Nej, Kleo. Vel?
Vær nu sød.
Jutta, dobbeltagenter er ikke særlig seje.
Hvad skete der her? Margot havde luret dig.
-Så du gjorde det af med hende og ham. Ja? -Hvad?
-Nu er du ude at skide. -Langt ude at skide.
Nej. Det må du ikke gøre, Kleo.
Alt, hvad jeg sagde, er sandt.
Da jeg hørte, de ville lægge en fælde for dig,
sagde jeg det straks til CIA for at beskytte dig.
Nej, Jutta, amerikanerne betaler dig. Det er derfor.
-Hvor er min mor? -Kan vi…
Jeg… Hvad?
-I ved sikkert, hvor hun er. Nå? -Hvorfor skulle jeg vide det?
Du har alle operationelle detaljer om mig.
-Jeg ved sgu, hvordan det virker! -Det må jeg ikke sige.
Så er jeg bange for, jeg må anmelde til KGB,
der er en dobbeltagent i Ludsch, og sige, hvad hun har gjort.
Vent! Stop!
Okay.
Kender du Krewitz-søen?
Der er en gammel datja. Din mor skjuler sig der.
-Kender du stedet? -Ja. Kom.
Men…
-I kan ikke bare gå nu. -Jo.
Hvad med det her?
Du finder på noget. Du er ikke dum.
Men…
Kammerat minister?
Hallo?
Er her nogen?
Forræder-møgso.
Ja.
Kammerat Zhukov. Et opkald fra Bajkonur.
Ræk mig telefonen.
Giv mig den.
Hallo.
Jeg ville ønske dig held og lykke.
Hele dit land, kammerat…
Vi er stolte af dig, kammerat.
En lys fremtid ligger foran dig.
Tak.
Du vil bringe sovjetisk berømmelse og ære til det ydre rum.
Jeg vidste det allerede, da du meldte dig til Roskosmos.
Vores nations storhed afspejles også i videnskaben.
Det er en ære.
Nej, æren er min, kammerat kosmonaut.
For en sikker og triumferende tilbagevenden.
Jeg har brug for dig ved min side.
Tak. De kan regne med mig.
Kammerat minister.
Ja?
Hallo?
Ja, hvem er det?
Hvem er det?
-Kammerat Zhukov? -Ja.
Hvem er det?
Kammerat Uwe Mittig.
Kammerat Honeckers adjudant.
Hent kammerat Honecker med det samme.
Det kan jeg ikke, kammerat.
Kammerat Honecker…
…er død.
Det gælder også kammerat formanden fra statsrådet. Henrettet.
Af…
Af en fej forræder.
Hvorfor har I ikke styr på noget i Berlin?
Altså,
jeg tror, vi har…
Kammerat Honecker lovede mig,
at hun havde alt under kontrol.
Og hvad hører jeg? I har intet under kontrol!
Hvorfor har jeg ikke fået den skide pagt endnu?
Hvis amerikanerne får fingrene i den,
er vi alle færdige.
Jeg var ikke ansvarlig for dokumenterne. Jeg ved bare…
Hvad skete der egentlig?
Jeg gemte mig på badeværelset og hørte alt meget tydeligt.
Kleo Straub var her.
Hun skød kammerat Honecker
og kammerat formanden for statsrådet uden varsel.
Så kom kammerat Jutta Zielinski her.
Hun har arbejdet som informant for CIA
og fortalte Kleo, hvor hendes mor bor.
Så henrettede Kleo også hende.
Det er noget lort.
Jeg kunne ikke forhindre det.
De må tro mig, kammerat.
-Hvor hendes mor bor? -Ja.
Ved Krewitz-søen. Kleo er på vej.
-Er De sikker? -Selvfølgelig.
Kammerat?
Idiot.
Kammerat Zhukov?
Kald til våben til Fredsstjerne 65.
Operation "En hilsen fra Rusland".
Stjerne 65 er kampberedt.
Målkoordinater,
53,28
98
53
komma
13.54
50
18.
Jeg anmoder om den endelige bekræftelse.
Fysisk udslettelse.
Modtaget.
To ukendte personer nærmer sig målet.
Forstået.
Operation "En hilsen fra Rusland"
har fået grønt lys.
Angrib
efter eget skøn.
Modtaget.
-Den? -Ja.
Så det var jeres hytte?
Vi kom her altid på ferie. Med far.
-Vent her, Sven. -Ja.
Du burde ikke være her.
Det var intet biluheld.
Far blev myrdet af KGB til jul. Af Nikolai Zhukov. Er det ikke rigtigt?
-Hvordan har du… -Hvorfor løj du?
Tal!
Siger Operation Ludsch dig noget?
Ja. Det er en plan, som bedstefar lavede.
Ikke kun ham.
Otto udviklede Ludsch sammen med Nikolai Zhukov.
Han var den KGB-officer, der havde opsyn med DDR.
Efter Nikolai skød Fabian, dækkede Otto over ham.
Måske for at gribe ham for noget.
Stasi fik det til at se ud, som om Fabian blev skudt under en ulovlig grænsepassage.
To dage efter Fabian blev skudt, spurgte du om, hvornår far kom hjem.
Jeg indså, du havde fortrængt det hele.
Selvom det skete lige for øjnene af dig.
Du skulle ikke tro, at Fabian havde forladt os.
Det ville han aldrig gøre.
Derfor fandt jeg på den historie.
For at beskytte dig.
Nikolai vil gøre alt, hvad han kan, for at få Reagan-Honecker-pagten.
Hvis han ikke allerede har den.
Men hvorfor skød han ham?
Og hvorfor er jeg den eneste, der kan skaffe pagten?
Hvorfor gør CIA det ikke?
Fordi de ikke bare kan vade ind i KGB og tage dokumenterne.
Men det kan du.
Fordi den nuværende KGB-chef dræbte min far og skylder mig noget?
Nikolai dræbte ikke din far, Kleo.
Nikolai er din far.
Kleo!
Satans.
Kleo.
Kleo!
Målet er elimineret.
Ukendte personer overlevede.
Hvad nu?
Nu tager vi til Moskva.
DRUZJBARØRLEDNINGEN
Ja!
Kammerat Zhukov.
Du har vel ventet utålmodigt på den her.
Ja. Endelig.
Hvor har du den fra?
Det er lige meget.
Hvad vil du have?
En tjeneste, og til gengæld får du pagten.
En tjeneste?
Det ville være mig en ære og fornøjelse,
hvis du lod mig dræbe Kleo.
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen