God dag.
-På ferie? -Man kan for så vidt si det.
Fra Berlin?
Nei, Magdeburg.
Har vi møttes før?
Tror ikke det. Dette er første gang jeg er her.
Da så. God ferie.
Nå har vi henne. Jeg varsler ministeren med en gang.
Fint.
Faen!
Mike! Høyere. Jeg vil ikke bli truffet av splinter.
Dette er maks.
Farvel.
-Sven? -Skyt!
Stå i ro!
-Din forbanna tosk! -Faen.
Sven! Bak deg!
Slipp våpenet!
Hva?
CIA?
Slipp våpenet, Mr. Mittig!
Uwe!
Vi tar ham senere.
-Ta han der. -Skal bli.
-Ta dem med. -Ja, ma'am.
Vi ble ikke revet i filler.
Ikke verst, Mr. Petzold.
Ikke verst.
-Der kom du, ja. Du er dårlig til å lyve. -Nå står du i gjeld.
Kjenner dere hverandre?
Hva vil du vite?
Vi har snappet opp all kommunikasjon mellom Lutsj og Moskva.
Hver gang kofferten nevnes,
nevnes du også, Kleo Straub.
Støtt og stadig dukker navnet ditt opp.
-Du er nøkkelen. Hvorfor det? -Jeg vet ikke.
Spar meg. Si hva du vet.
Tror du mitt brudd med Stasi betyr at jeg vil fremme kapitalismen deres?
Tror du det er smart at dokumentene
forblir i et ideologisk regime som råtner på rot?
Ideologien deres er ikke noe bedre.
Hva vil du, Kleo Straub? Jeg forstår meg ikke på deg.
Ta egne valg?
Slutte å følge ordre?
Ikke redusere alt til godt eller ondt? Ha en verden uten ideologiene deres.
Dere må gjerne fotfølge meg. Men det er ingenting å hente.
Si det til cowboyene i Washington.
Kom.
Det går bra.
Hun vil lede oss til dokumentene om vi ligger på hjul.
Og da får vi det vi vil ha.
-Visste dere hvor jeg var? -En venn i den russiske hæren sa det.
-Men CIA visste det også. -Da er det nok en informant i Lutsj.
-Så en tsjekist kan også kjøpes? -Korrekt.
Har du en nøkkel til disse her, eller?
Nei.
"Kleo." Noen har brakt bud til deg.
Takk.
Bud? Det er et brev. Må du alltid være så…
Du var kjempeflink i dag.
Takk.
Du ser raff ut også.
Kjære Kleo.
Du hadde rett.
Du er den du er, så vi passer neppe sammen.
Jeg vil ikke være omgitt av vold og død.
Det fins vold og død i verden, og jeg er feig som lukker øynene for sånt.
Men så kan jo heller ikke alle være like modige som deg.
Vi som bare søker lykke, trenger nok folk som deg, som slåss for å sikre vår lykke.
Det siste jeg vil, er å gjøre deg sårbar.
Selv om våre livsveier er uforenlige, skal du vite at du er bra som du er.
Jeg er glad vi fikk sett hverandre igjen, og jeg håper du finner lykken du søker.
Evig din, Holger.
Er du nedfor?
Ja. Litt, kanskje.
Jeg også.
Hvorfor det?
Jeg har innbilt meg at tomhet er ingenting.
Men det stemmer slett ikke. Kan noe så vondt være ingenting?
Ciana?
Jeg trodde vi var ment for hverandre. To fra samme stjerne til evig tid, fatter?
Nå er det ingenting igjen. Bare en stor, vond tomhet.
Det er best å være alene. Da blir det mindre smerte.
Ja! Har man ingen, kan man heller ikke miste noen.
Men da må man jo være alene for alltid.
I så fall er ikke mennesker sosiale vesener.
Da er planeten full av egoister uten bånd til hverandre.
-Uten kjærlighet og vennskap. -Ja.
Sånn er det ikke.
Du er min venn.
Det kan jeg kjenne her.
Ja. Og du er min venn, Thilo.
Nemlig.
Vi mennesker må tro på kjærligheten.
Og om vi får hard medfart, så kan sårene gro, Kleo.
Si noe.
-Du har kanskje rett. -Nei, jeg har rett.
Ikke la venner i stikken.
Ei heller din elskede eller egne håp og drømmer.
Det er en kosmisk lov.
Så hva vil du gjøre nå?
Jeg må til Dopi. Kjærligheten må få leve.
God jul, Kleo.
Pappa?
Alt i orden?
Du, Kleo, skal vi gjøre noe med disse her snart, eller…?
Kleo, vent!
Snakk med meg. Du er i bobla igjen. Det er lov, men kommunikasjon må til.
-Jeg kjøpte dukkehuset til jul. -Ok?
Fin julegave. Og?
God jul, Kleo.
-Hvem er du? -Vi er gamle kjente.
Jeg har med en gave til deg. Se her.
Målets navn er Karl-Fridrich Konrad.
Han leder en nazitropp i Vest-Tyskland.
Det vil bli avtalt et hemmelig møte mellom dere.
Øvrig informasjon om utførelsen av operasjonen er her.
Takk.
Var det alt?
Ikke helt.
-Hva er dette? -Åpne.
Europamesterskapet i kunstløp i København? Det er jo i et ikke-sosialistisk land.
Ta imot disse nå, så kommer du garantert trygt hjem etter endt oppdrag.
Er det en instruks?
-En ordre. -Fint, da får jeg vel gjøre mitt beste.
-Og om jeg kommer helskinnet hjem, da? -Da kan vi heie på Katarina i København.
Dette her…
Dette er kanskje høyst uprofesjonelt, men…
-Greit. Lykke til, kampfelle. -Kampfelle.
Kamerat Zjukov?
God dag.
"Ber herved om å få avlegge rapport. Strengt fortrolig. Operasjonen Lutsj.
Utformet av generaloberst Otto Straub."
-Holger, slutt. Bestefar kan høre det. -Dumt å la dette ligge og slenge, da.
"Formål:
ivaretakelse av forsvar og forvaltning i tilfelle sammenbrudd."
-Få det! -Hva får jeg i retur?
-En ørefik. -Det duger ikke.
Speilegg?
Et speilegg…
Få et kyss, kampfelle.
Greit.
Kleo, kom ut.
Så må du tørkes kjapt.
Har pappa kommet tilbake?
Jeg har jo sagt det til deg, skatt. Pappa kommer ikke tilbake.
Men jeg så ham jo nettopp.
Bilen hans streiket på motorveien. Han kjørte av veien.
Helsepersonell kom raskt til stedet, men de kunne ikke hjelpe ham.
Har Otto sendt deg hit, Nikolaj?
Jeg kommer bare med gaver.
Du får aldri komme hit igjen!
-Du kan ikke nekte meg å gi gaver. -Stapp de gavene opp i ræva!
Hun har rett. Forsvinn. Ikke bland deg inn i vårt liv.
Våger du å snakke om innblanding?
Hva er i veien?
-Vi må til mor. -Hold an, hvor er tankene dine nå?
Far omkom ikke i en bilulykke, han ble skutt.
Av Nikolaj Zjukov i KGB.
Zjukov har skygget meg i lang tid. Han var her og ga meg sjøhest-kjedet.
Da jeg var liten, røsket han det av meg etter å ha skutt far. Mor kjenner ham. Ok?
-Ok, så vi skal altså til moren din nå? -Nei, for vi vet ikke hvor hun er.
-Hvordan finner vi ut det? -Kun tante Margot vet hvor hun er.
Fordi?
-Ifølge Pjotr er Margot en del av Lutsj. -Ok.
Alle i Lutsj er fra Stasi. Virksomheten hadde 200 000 informanter.
-Ingen kan gjemme seg. -Nei.
Lutsj kan aktivere dem på et blunk. Og hvem vet alt dette?
-Margot Honecker. -Ja.
Mottatt. Litt usikker på om jeg forsto alt, men vi kjører på.
Kan vi gjøre noe med disse? De begynner å bli…
Hva gjør du? Nei, Kleo, ikke… Du har vel en sag eller noe sånt?
-Det der går ikke. Stopp. -Stå i ro.
-Ok. Jeg stoler på deg. -Kom an.
Kom igjen nå, da.
Fri!
-Hei, Dopi. Jeg blir med likevel. -Vurderte du å la meg stå igjen alene?
Ja. Ciana er ingen prinsesse, så platestiften ble brått revet bort.
Skjønner greia.
Men så lenge platen snurrer, kan stiften settes på igjen.
-Og da kan hjertet danse. -Wow.
Ja. Kjærlighet og musikk. Det er det som er oppdraget.
-Oppdraget ditt. -Nei, Dopi. Oppdraget vårt.
Wow.
Thilo, hjertet ditt danser.
I takt med ditt.
-Fett. -Og sjekk dette.
Signaturlåten vår. Rykende fersk fra Sirius B.
Kul, ikke sant?
Dritkul!
Idiot! Jeg burde forutsett dette her. Jeg vet det så godt. Jeg er en idiot!
Ta deg sammen, Uwe! Vi er så nær ved å skrive historie.
-Ja, og jeg sviktet! -Tøv!
Tyskland blir gjenforent med Sovjet. Du har bidratt til å beseire kapitalismen.
Jeg lot fienden kapre henne. Jeg burde degraderes.
Kleo vil aldri hjelpe amerikanerne.
Vi har funnet moren hennes. Tar vi henne, vil Kleo lystre oss.
-Blir jeg ikke degradert? -Vås. Hvorfor spør du?
-Tja, fordi jeg… -Uwe!
Organisasjonen trenger deg.
Og jeg trenger deg.
Mener du det?
Ja, selvsagt. Du er min mest lojale og betydningsfulle mann.
Er det sant?
Ja!
Uwe!
Hva er det?
Skulle du gi meg et…
Hvorfor ler du? Jeg var oppriktig. Jeg tenkte at…
Ja, du bør nok la være å tenke.
Ikke le av meg.
Erich! Gjett hva denne gnomen forsøkte seg på?
Ikke le av meg. Jeg har levd et helt liv i sosialismens tjeneste!
Ja, vi satset kanskje på feil folk.
Erich! Han prøvde å kysse meg!
Ikke le av meg, di kuse!
Kuse!
Margot?
Sa du noe?
-Faen. Hold an, Kleo. Nei! -Hva er det?
Du kan ikke buse inn til Honecker med kalasjnikov!
-Hvorfor ikke? -Fleiper du?
Om noe vekker drapsmaskinen i deg, får vi hele verden på nakken.
-Det har vi alt. -Jo da, godt poeng.
Men kan vi for én gangs skyld holde vanskelighetene på et minimum?
Greit. Den andre ville vært mer virkningsfull.
Tante Margot?
Forbanna dritt!
Faen…
Er Erich Honecker død?
Pokker. Kleo, er han…
For en jævla smørje. Vi stikker. Vær så snill.
-Faen! -Gjem deg.
Hva? Hvor da? Faen!
Minister?
Hallo?
Faen.
Hallo?
Er det noen her?
Jutta.
Kleo…
Hva har du gjort?
-Ingenting. Vi fant dem døde. -Tror du jeg går på den?
Du er ute etter pakten og trodde Margot hadde den.
Slipp den der!
Kan vi ikke ta en prat, slik du foreslo på Matstua?
Nei, jeg skal varsle alle om at både ministeren
og formannen for det statsbærende partiet er blitt drept av deg.
Hvem skal du varsle? Politiet?
Hva skal du si?
"Hallo, dette er Jutta fra Lutsj.
Vi planla statskupp, men det oppsto floker."
Jeg er ikke dum!
Slipp den før jeg trekker av.
Stopp! Vær så snill. Ingen skal trekke av her, forstått?
Hva vil du?
Du må senke våpenet, og du må slutte å terge.
Og så vil jeg at vi skal ta en prat i siviliserte former.
Jutta, senk våpenet.
Jeg kan gå god for at vi fant dem døde her.
-Helt sikkert… Ville sagt det samme selv. -Ok…
Jeg er spesialagent i CIA.
Slipp våpenet.
CIA? Nei, det er du vel ikke.
Jo.
Nei.
Hvordan vet du det?
Et øyeblikk…
Du kan umulig vite om jeg er i CIA, med mindre…
Hun jobber for CIA! Faen! Hun er informant og fortalte dem hvor Uwe gjemte seg.
Jaha, Jutta.
Hva vil kampfellene i Lutsj synes om biinntekten din?
Nei, Kleo? Vær så snill.
Jutta, helt oppriktig, det å være dobbeltagent er ugreit.
Ante Margot at du drev med noe muffens, så da knertet du begge to?
Hva?
-En real møkkasituasjon. -Hun står til knes i dritt.
Du kan ikke gjøre det, Kleo. Alt jeg har sagt til deg, var sant.
Da de ville lokke deg i en felle, varslet jeg umiddelbart CIA.
-Jeg ba dem beskytte deg. -Nei! Du ville bare ha dollarene deres.
-Hvor er mor? -Kan vi…
Jeg… Hva?
-Du vet garantert hvor hun er, så? -Skulle jeg vite det?
Du sitter på all operasjonsmessig info om meg, dette her kan jeg!
Jeg kan ikke si det til deg!
Da må jeg dessverre varsle KGB om det Lutsjs dobbeltagent har syslet med.
Stopp! Vent.
Ja vel, da.
Vet du hvor Krewitzsjøen er? Der er det en hytte, en datsja.
Moren din skjuler seg der.
-Vet du hvor det er? -Ja. Kom.
Men…
-Dere kan ikke bare gå. -Jo.
-Dette her, da? -Det løser du. Du er jo ikke dum.
Men…
Minister?
Hallo?
Er det noen her?
Forræderske kuse.
Ja!
Kamerat Zjukov. Oppringning fra Bajkonur.
Kom med telefonen.
Få den.
Hallo.
Jeg ville ønske deg lykke til.
Hele landet… Vi er alle veldig stolte av deg, kamerat.
Du har en lys fremtid.
Takk.
Du vil gjøre ære på Sovjet i det ytre rom.
Det skjønte jeg alt da du sluttet deg til Roskosmos.
Nasjonens storhet vises igjen i vitenskapen også.
Det er en ære.
Nei, dette er en ære for meg, kosmonaut.
Måtte du komme trygt hjem fra en seierrik ferd.
Jeg trenger deg ved min side når dette er over.
Takk. Du kan stole på meg.
Minister…
Ja?
Hallo?
Hvem der?
Hvem er du?
-Kamerat Zjukov? -Ja.
-Hvem snakker jeg med? -Kamerat Uwe Mittig.
-Honeckers adjutant. -Få snakke med Honecker umiddelbart.
Det går ikke, kamerat.
Vår kampfelle Honecker…
er død.
Formannen for det statsbærende partiet også.
Henrettet.
Av…
Av en feig forræder.
Hvorfor har du ikke kontroll på det som skjer i Berlin?
Vel…
Jeg tror vi har…
Honecker forsikret meg om at alt var under kontroll!
Men så viser det seg at ingenting er under kontroll!
Hvorfor har jeg ikke fått den fordømte pakten?
Får amerikanerne tak i den, er vi ferdige, alle mann.
Dokumentene var ikke mitt ansvar, jeg vet bare at…
Hvordan gikk det til?
Jeg gjemte meg på badet og hørte alt tydelig.
Kleo Straub var her.
Hun var her med Honecker og formannen, og helt uten forvarsel skjøt hun dem.
Så dukket kampfelle Jutta Zielinski opp. Hun har vært informant for CIA.
Hun sa til Kleo hvor hun kan finne moren.
Så henrettet Kleo henne også. Det er forjævlig.
Jeg kunne ingenting gjøre. Tro meg på mitt ord, kamerat.
-Morens oppholdssted? -Ja. Ved Krewitzsjøen. Kleo er på vei dit.
-Sikker? -Ja visst.
Kamerat?
-Forbannet… -Kamerat Zjukov?
Kampsignal til Fredsstjerne 65.
Operasjon "Hilsen fra Moskva".
Stjerne 65 er kampklar.
Målets koordinater er 53,28.
98.
53, komma,
13,54.
50.
18.
Bekrefter at kommando er mottatt.
Fysisk utslettelse.
Mottatt.
To uidentifiserte individer nærmer seg målet.
Mottatt.
Operasjon "Hilsen fra Moskva"
har nå grønt lys.
Angrip.
Dere står fritt til å iverksette.
Mottatt.
-Den? -Ja.
Så dette var hytta deres?
Vi var her i feriene. Med pappa.
-Vent her, Sven. -Skjønner.
Du burde ikke være her.
Det var ikke en bilulykke. Far ble drept i jula av Nikolaj Zjukov.
Stemmer ikke det?
-Hvordan… -Hvorfor løy du?
Svar!
Har du kjennskap til Operasjon Lutsj?
Ja. Det er planen bestefar klekket ut.
Ikke alene.
Otto utformet Lutsj sammen med Zjukov, som var KGBs mann i DDR da.
Da Nikolaj hadde skutt Fabian, ga Otto ham alibi.
Trolig for å få et grep om ham.
Stasi fingerte at Fabian var blitt skutt under en ulovlig grensepassering.
To dager etter at Fabian ble skutt, spurte du om når pappa skulle komme hjem.
Jeg skjønte at du hadde fortrengt alt.
Selv om det skjedde like for øynene på deg.
Du kunne ikke leve i den tro at Fabian forlot oss. Det ville han aldri gjort.
Så derfor diktet jeg opp en ulykke.
For å skjerme deg.
Nikolaj vil ty til alle midler for å få tak i Reagan-Honecker-pakten.
Om han ikke alt har den.
Men hvorfor skjøt han ham?
Og hvorfor kan bare jeg få tak i pakten? Kan ikke CIA sikre seg den selv?
De kan ikke bare spasere inn til KGB og hente papirene, men det kan du.
Fordi nåværende KGB-sjef drepte far? Står han i gjeld til meg?
Nikolaj drepte ikke faren din, Kleo.
Nikolaj er faren din.
Kleo!
Faen…
Kleo…
Kleo!
Mål eliminert.
De uidentifiserte overlevde.
Hva nå?
Nå drar vi til Moskva.
DRUZJBA-RØRLEDNINGEN ØSTTYSK UNGSOSIALISTBEVEGELSE
Ja.
Kamerat Zjukov.
Du har nok ventet i spenning på denne.
Ja, omsider er den her.
Hvor fikk du tak i den?
Det spiller ingen rolle.
Hva vil du ha?
Gjør meg en tjeneste, så får du pakten.
En tjeneste?
Det hadde vært en stor ære og en stor glede
om jeg fikk drepe Kleo.
Tekst: Dario Kverme BIrhane