Bună ziua!
Bună!
În vacanță?
Să zicem.
Din Berlin?
Nu, din Magdeburg.
Ne-am mai întâlnit?
Nu prea cred. Sunt prima oară aici.
Vacanță plăcută, atunci.
E aici. Îl anunț pe tovarășul ministru.
Bine.
- Căcat! - Mike? Ridic-o și mai sus!
- Să nu cadă peste mine. - Nu pot mai sus.
Adio!
- Sven? - Trage!
- Acum! - Stai pe loc!
- Tâmpit ce ești! - Rahat!
În spatele tău, Sven!
Aruncă arma!
Ce?
CIA-ul?
Arma jos, dle Mittig!
Uwe!
Îl prindem mai târziu.
- Luați-l! - Bun!
- Coborâți-i. - Da, doamnă.
Nu ne-am dezintegrat.
Nu-i rău, dle Petzold.
Nu e rău.
- Știam că ai să vii. Nu minți prea bine. - Îmi rămâi datoare.
Vă cunoașteți?
Ce vrei să știi?
Am interceptat toate convorbirile între Ludsch și Moscova.
Când se menționează valiza,
ești menționată și tu, Kleo Straub.
Numele tău apare mereu.
Tu ești cheia. De ce?
Habar nu am.
Haide! Spune-mi ce știi.
Doar pentru că am terminat cu Stasi,
crezi că aș lupta pentru capitalism?
Chiar crezi că documentele
ar trebui să rămână în mâinile unei ideologii putrede?
Nici a ta nu e mai bună.
Ce vrei, Kleo Straub? Nu te înțeleg.
Să iau singură deciziile?
Să nu mai fac ce mi se ordonă?
Să nu mai cred doar în bine și în rău?
Și poate o altă lume unde ideologiile ca a ta să nu existe.
Continuă să mă urmărești.
Dar nu vei primi nimic de la mine. Spune-le asta cowboy-ilor din Washington.
Hai!
E în regulă.
Oricum ne va duce la documente. Rămânem pe urmele ei.
Și apoi vom obține ce vrem.
- De unde știați unde sunt? - De la un vechi prieten din armata rusă.
Dar și CIA-ul știa. Așa că…
Înseamnă că au un informator în Ludsch.
- Deci și agenții tăi pot fi cumpărați? - Exact!
Ai o cheie sau ceva pentru asta?
Nu.
Kleo.
Un mesaj pentru tine.
Mersi.
„Mesaj”. Frate, e o scrisoare. Thilo, de ce ești mereu așa de…
Ai făcut o treabă grozavă azi.
Mersi.
Arată și mișto.
Dragă Kleo,
aveai dreptate.
Ești cine ești și probabil că asta nu e pentru mine.
Nu vreau o viață cu violență și moarte.
Știu că nu există lume fără violență și moarte
și că sunt un laș dacă întorc privirea.
Dar nu toți suntem curajoși.
Așa cum ești tu.
Cei ca mine, care vor doar o viață fericită,
au nevoie de cei ca tine care să lupte pentru fericirea lor.
N-aș vrea să devii vulnerabilă din cauza mea.
Chiar dacă viețile noastre nu mai sunt compatibile,
vreau să știi că ești bine așa cum ești.
Mă bucur că ne-am revăzut
și sper să găsești fericirea pe care o cauți.
Pentru totdeauna al tău, Holger.
Ești tristă?
Da.
Da, poate puțin.
Și eu.
De ce?
Mereu am crezut că pustiirea nu există.
Dar e greșit.
Poate să nu existe ceva ce doare?
Ciana?
Credeam că ne suntem sortiți.
Doi oameni de pe aceeași stea, înțelegi?
N-a mai rămas nimic.
Doar o pustiire imensă și dureroasă.
E mai bine să fii singur. Doare mai puțin.
Da. Dacă nu ai pe nimeni, nu poți pierde pe nimeni.
Asta ar însemna
să rămâi singur pentru totdeauna.
Kleo, asta ar însemna că oamenii nu sunt ființe sociale.
Și că suntem o planetă de egoiști fără apropiați,
fără iubire, fără prietenie.
- Da. - Dar nu e așa.
Ești prietena mea, Kleo.
Simt asta în suflet.
Da. Și tu ești prietenul meu, Thilo.
Exact.
Oamenii trebuie să creadă în iubire.
Și dacă suntem răniți,
ne putem vindeca, Kleo.
Spune ceva.
- Poate ai dreptate. - Da.
- Dar… - Am!
Da!
Nu-ți lași prietenii de izbeliște.
Și pe cei dragi. Și speranțele, și visurile tale.
Asta e legea cosmică.
Ce vrei să faci?
Trebuie să merg la Dopi. Dragostea va birui, Kleo.
Crăciun fericit, Kleo!
Tată?
Totul bine?
Kleo? Facem ceva cu astea?
Kleo, stai! Kleo!
Trebuie să vorbești cu mine? Te rog. Ai pățit ceva.
E în regulă, dar hai să comunicăm. Haide!
Am primit casa asta de păpuși de Crăciun.
Bine. E un cadou frumos.
Și?
Crăciun fericit, Kleo!
- Cine ești? - Ne cunoaștem de ceva timp.
Ți-am luat un cadou.
Uită-te!
Numele țintei e Karl-Friedrich Konrad.
Conduce o brigadă nazistă de luptă în RFG.
Vom aranja o întâlnire secretă între voi doi.
Aici vei găsi toate informațiile despre misiune.
Mulțumesc.
Asta e tot?
Nu chiar.
- Ce e? - Deschide-l.
Campionatul european de patinaj artistic din Copenhaga?
Asta e într-o țară nesocialistă.
Dacă le accepți, poți fi sigură că te întorci cu bine.
Asta e o directivă?
E un ordin.
Bine, atunci mă voi strădui.
Și dacă mă întorc teafără?
O vom aclama amândoi pe Kati a noastră la Copenhaga.
Asta…
poate nu e foarte profesionist, dar…
- Bine. Toate cele bune, tovarășă. - Tovarășe.
Tovarășe Jukov?
Bună ziua!
„Permiteți-mi să raportez! Confidențial.
Operațiunea Ludsch, gândită de colonel-generalul Otto Straub.”
Holger, încetează! Dacă te aude bunicul?
Atunci, nu trebuia să-l lase la vedere.
„Obiectiv, conservarea structurilor militare și administrative
în caz de colaps.”
- Dă-mi-l! - Ce primesc în schimb?
- O palmă peste față. - O palmă? Nu e suficient.
Un ou prăjit?
Un ou prăjit.
Vreau un sărut de la tine.
Bine.
Ieși, Kleo.
Uscă-te repede.
S-a întors tati?
Ți-am spus deja, draga mea. Tati nu se mai întoarce.
Dar l-am văzut adineauri.
I s-a stricat mașina.
Pe autostradă.
A ieșit de pe șosea. Medicii au ajuns foarte repede.
Dar nu au mai putut să-l ajute.
Ce cauți aici, Nikolai? Te-a trimis Otto?
Am venit cu cadouri.
Să nu te mai prind pe aici!
Nu mă poți opri să aduc cadouri.
Poți să-ți bagi cadourile în fund!
Are dreptate. Pleacă și nu te mai băga în viața noastră.
Nu-mi spui tu ce să fac!
Ce e?
- Sven, trebuie să mergem la mama. - Ușurel. Unde ești acum?
Tata n-a murit într-un accident auto. A fost împușcat.
De Nikolai Jukov de la KGB.
Nikolai Jukov m-a urmărit în tot acest timp.
A venit și mi-a dat căluțul de mare pe care mi l-a rupt
de la gât după ce l-a împușcat pe tata.
Mama îl cunoaște. Pricepi?
Bun. Mergem la mama ta acum.
- Nu putem. Nu știm unde e. - Și cum putem afla?
- Doar mătușa Margot știe. - De ce?
Pjotr a zis că Margot e implicată în Ludsch.
- Bine. - Cei din Ludsch sunt agenți Stasi.
Firma avea 200.000 de informatori. Nimeni nu se poate ascunde de ei.
- Nu. - Ludsch îi poate activa oricând.
- Cine are informații? - Margot Honecker.
- Da. - Perfect.
Bine. Nu sunt sigur că am înțeles tot, dar să mergem.
Putem face ceva cu astea? Începe să…
Ce faci? Nu, Kleo! Încetează!
Sigur ai un bomfaier. Nu facem asta.
- Stai! - Nu mișca!
E doar… Bine.
- Am încredere. - Hai!
Hai acum!
Libertate!
Salut, Dopi!
M-am răzgândit. Mă bag.
Voiai să mă lași singur?
Sigur. Ciana nu e prințesă. Asta mi-a luat acul de pe disc.
Normal, omule.
Dacă discul încă se învârte, poți pune acul la loc.
Și inima ta poate dansa.
Da.
Iubire și muzică.
- Asta e misiunea! - Misiunea ta.
Nu, Dopi.
A noastră.
Thilo, îți dansează inima.
În sincron cu a ta.
Minunat!
Uită-te la asta!
Piesa noastră emblematică. Direct de pe Sirius B.
Mișto, nu?
Ce tare!
Idiot ce sunt! Trebuia să mă aștept.
- Știu. Sunt un idiot! - Revino-ți, Uwe!
- Mai avem atât să scriem istorie. - Da, și am dat greș!
Vorbești prostii!
Germania se va uni cu Imperiul Sovietic,
iar tu vei fi parte a victoriei împotriva capitalismului.
Am lăsat inamicul s-o salveze. Mă vor retrograda.
Kleo nu va lucra niciodată cu americanii. Acum știm unde stă mama ei.
- O prindem, iar Kleo va face ce vrem noi. - Nu voi fi retrogradat?
- Prostii! De ce să fii retrogradat? - Păi…
- Pentru că… - Uwe!
Organizația are nevoie de tine.
La fel și eu.
Sigur?
Normal.
Ești cel mai loial și mai important agent al meu.
E adevărul?
Da!
Uwe!
Ce e?
Încercai cumva să…
De ce râzi? Eram serios. Mă gândeam că…
Mai lasă partea cu gânditul.
Nu râde de mine.
Erich! Știi ce a încercat să facă piticania asta?
Nu râde de mine! Mi-am dedicat toată viața socialismului.
Poate ne-am bazat pe cine nu trebuia. Erich!
A încercat să mă sărute!
Nu râde de mine, pizdă ce ești!
Pizdă!
Margot?
Ai spus ceva?
- Fir-ar să fie! Stai, Kleo. - Ce e?
Nu poți intra în casa Honecker cu un Kalașnikov!
- De ce? - Pe bune?
Dacă se întâmplă ceva și te apucă ucisul,
o să ne vâneze toată lumea.
- Deja o face. - Da, ai dreptate.
Am putea măcar încerca să mai scăpăm de probleme?
Bine, celălalt ar fi fost mai impresionant.
Mătușă Margot?
Băga-mi-aș!
Erich Honecker e mort?
Rahat! Kleo, e…
E nasoală treaba! Hai să plecăm de aici. Acum!
- La naiba! - Ascunde-te!
Ce? Unde? Băga-mi-aș!
Tovarășe ministru?
E cineva?
Căcat!
E cineva?
E cineva aici?
Jutta.
Kleo.
Ce-ai făcut?
Nimic. Erau morți când am ajuns.
Ar trebui să te cred?
Voiai pactul și credeai că e la Margot.
Lasă arma!
Să vorbim, Jutta. Cum ai vrut ultima dată în Salon.
Nu, voi raporta că ai ucis-o pe tovarășa ministru
și pe tovarășul președinte al Consiliului de Stat.
Cui?
Poliției? Și ce ai să le spui?
„Bună, sunt Jutta din Ludsch.
Plănuiam o lovitură de stat, dar ceva nu ne-a mers.”
Nu sunt proastă!
Lasă pistolul sau trag!
Ajunge! Vă rog! Nimeni nu trage aici, da?
Ce vreți?
Vreau să pui pistolul jos și să nu o mai provoci.
Vreau doar să stăm de vorbă ca niște persoane civilizate.
Jutta, lasă arma!
Pot mărturisi că erau morți când am ajuns noi.
- Da, sigur. Asta aș spune și eu. - Bine.
Sunt agent special CIA.
Lasă arma jos!
CIA? Nu e adevărat!
Ba da.
Nu ești.
De unde știi asta?
Stai așa, nu…
Nu ai cum să știi că nu lucrez pentru CIA. Decât dacă…
Ea lucrează pentru CIA!
Fir-ar! Ea e informatoarea! Le-a spus unde se ascunde Uwe.
Ei bine, Jutta.
Ce vor spune tovarășii din Ludsch când vor afla cine te plătește?
Nu, Kleo. Nu?
Te rog.
Jutta, sincer să fiu, agenții dubli nu sunt bine priviți.
Ce s-a întâmplat? Margot era pe urmele tale.
- I-ai împușcat pe amândoi? - Ce?
- Ești în rahat. - În rahat până la genunchi!
Nu poți face asta, Kleo, te rog!
Ți-am spus doar adevărul.
Când am aflat că vor să-ți întindă o cursă,
am anunțat CIA-ul, tocmai ca să te protejeze.
Nu, Jutta, pentru că americanii te plătesc.
- Unde e mama mea? - Putem…
Eu… Ce?
- Sigur știi unde e. Deci? - De ce să știu asta?
Ai toate detaliile operaționale despre mine.
- Jutta, știu cum funcționează! - Nu pot să-ți spun.
Atunci, mă tem că va trebui să raportez KGB-ului
că au un agent dublu în Ludsch și să le spun ce urmărește.
Oprește-te! Stai!
Bine.
Știi lacul Krewitz?
E o veche dacha acolo. Acolo se ascunde mama ta.
- Știi locul? - Da. Haide!
Dar…
- Nu puteți pleca. - Ba putem.
- Și asta? - Te gândești tu la ceva. Nu ești proastă.
Dar…
Tovarășă ministru?
E cineva?
E cineva aici?
Pizdă trădătoare!
Da.
Tovarășe Jukov. Un apel din Baikonur.
Dă-mi telefonul!
Dă-mi-l!
Alo?
Voiam să-ți urez baftă!
Întreaga ta țară, tovarășe…
Cu toții suntem mândri de tine.
Te așteaptă un viitor strălucit.
Mulțumesc.
Vei duce faima și onoarea sovietică în spațiul cosmic.
Știam asta când ai decis să intri în Roskosmos.
Măreția națiunii noastre stă și în știință.
E o onoare.
Nu, onoarea e a mea, tovarășe cosmonaut.
Să te întorci în siguranță și triumfător!
O să am nevoie de tine după ce revii.
Mulțumesc. Bazați-vă pe mine.
Tovarășă ministru.
Da?
Alo?
Cine e?
Cine ești tu?
- Tovarășe Jukov? - Da.
Cine ești?
Tovarășul Uwe Mittig.
Aghiotantul tovarășei Honecker.
Dați-mi-o pe tovarășa Honecker.
Nu pot face asta, tovarășe.
Tovarășa Honecker…
e moartă.
La fel și tovarășul președinte al Consiliului de Stat. Executați.
De…
De o trădătoare lașă.
De ce nu aveți Berlinul sub control?
Ei bine,
cred că avem…
Tovarășa Honecker mi-a promis
că are totul sub control.
Și ce descopăr? Că nu aveți nimic sub control!
De ce n-am primit încă pactul?
Dacă americanii pun mâna pe el,
suntem terminați!
Nu eram responsabil de asta. Tot ce știu e că…
Ce s-a întâmplat mai exact?
Mă ascundeam în baie și am auzit totul foarte clar.
Kleo Straub a fost aici.
I-a împușcat pe Honecker
și pe tovarășul președinte al Consiliului de Stat fără avertisment.
A apărut tovarășa Jutta Zielinski.
E informatoare pentru CIA
și i-a spus lui Kleo unde stă mama ei.
Apoi Kleo a executat-o și pe ea.
E un dezastru.
Nu l-am putut preveni.
Trebuie să mă credeți, tovarășe.
- Unde stă mama ei? - Da, domnule.
Pe lacul Krewitz. Kleo a pornit.
- Ești sigur? - Absolut.
Tovarășe?
Idiotul!
Tovarășe Jukov?
Chemare la luptă către Steaua Păcii 65.
Operațiunea „Din Rusia, cu dragoste”.
Steaua 65 e pe modul de luptă.
Coordonatele țintei,
53,28
98
53
virgulă
13,54
50
18.
Cer confirmarea finală a ordinului.
Distrugere fizică.
Recepționat.
Doi necunoscuți se apropie de țintă.
Am înțeles.
Operațiunea „Din Rusia, cu dragoste”
are undă verde.
Atacați
când doriți.
Recepționat.
- Aceea? - Da.
Deci asta era coliba voastră?
Mereu veneam aici în vacanță. Cu tata.
- Așteaptă aici, te rog, Sven. - Sigur.
- N-ar trebui să fii aici. - N-a fost un accident auto.
Tata a fost ucis de KGB de Crăciun. De Nikolai Jukov. Nu-i așa?
- Cum… - De ce ai mințit?
Vorbește!
Operațiunea Ludsch îți spune ceva?
Da. E un plan făcut de bunicul.
Nu doar de el.
Otto a creat Ludsch împreună cu Nikolai Jukov.
El era ofițerul KGB care se ocupa de RDG.
După ce Nikolai l-a împușcat pe Fabian, Otto l-a acoperit.
Poate pentru a-l avea la mână.
Stasi a făcut să pară că Fabian a fost ucis trecând ilegal granița.
La două zile după moartea lui,
ai întrebat când se va întoarce tata acasă.
Mi-am dat seama că ai reprimat totul.
Deși se întâmplase sub ochii tăi.
Nu voiam să crezi că Fabian ne-a abandonat.
N-ar fi făcut asta.
De aceea am inventat acea poveste.
Ca să te protejez.
Nikolai va face totul pentru a obține pactul Reagan-Honecker.
Dacă nu-l are deja.
Dar de ce l-a ucis?
Și de ce sunt singura care poate obține pactul?
De ce n-o face CIA-ul?
Pentru că nu pot intra în KGB ca să ia documentele.
Dar tu ai putea.
Fiindcă actualul șef KGB l-a ucis pe tatăl meu și-mi datorează ceva?
Nikolai nu ți-a ucis tatăl, Kleo.
Nikolai e tatăl tău.
Kleo!
Rahat!
Kleo.
Kleo!
Țintă eliminată.
Supraviețuitori necunoscuți.
Și acum?
Acum mergem la Moscova.
OLEODUCTUL PRIETENIA TLG
Da.
Tovarășe Jukov.
Cred că ați așteptat asta cu nerăbdare.
Într-adevăr. În sfârșit.
De unde îl aveți?
Asta nu contează.
Ce vreți?
O favoare și, în schimb, primiți pactul.
O favoare?
Ar fi o onoare și o mare satisfacție
dacă mi-ați permite s-o ucid pe Kleo.
Subtitrarea: Linda Pricăjan