Goddag.
På semester?
Det kan man väl säga.
Från Berlin?
Nej, Magdeburg.
Har vi träffats förut?
Jag tror inte det. Det är första gången jag är här.
Trevlig semester, då.
Vi har henne. Jag berättar för kamrat ministern genast.
Bra.
-Fan! -Mike? Hissa upp den högre.
-Jag vill inte få delar på mig. -Den går inte högre.
Och hej då.
-Sven? -Skjut!
-Skjut nu! -Stå stilla!
-Din dumma jävel! -Fan.
Sven! Bakom dig!
Lägg ner vapnet!
Vad?
CIA?
Lägg ner vapnet, herr Mittig!
Uwe!
Vi tar honom sen.
-Ta hand om honom. -Ja.
-Hissa ner dem. -Ja, frun.
Vi desintegrerades inte.
Inte illa, herr Petzold. Inte illa.
Jag visste att du skulle komma. Du ljuger dåligt.
Nu är du skyldig mig.
Känner ni varandra?
Vad vill du veta?
Vi har snappat upp all kommunikation mellan Ludsch och Moskva.
Så fort nån nämner resväskan nämns du med, Kleo Straub.
Ditt namn dyker alltid upp.
Du är nyckeln. Varför?
Jag vet inte.
Kom igen nu! Berätta vad du vet.
Jag råkar vara färdig med Stasi.
Trodde du att jag skulle kämpa för kapitalismen istället?
Tycker du att dokumenten
ska förbli i händerna på en sönderfallande ideologi?
Din ideologi är lika kass.
Vad vill du, Kleo Straub? Jag förstår mig inte på dig inte.
Att få fatta mina egna beslut?
Att slippa göra det folk beordrar mig att göra?
Att slippa tro på endast gott och ont?
Jag vill kanske hitta en värld där såna ideologier inte existerar.
Fortsätt jaga mig om du vill.
Men du får inget av mig. Säg det till dina cowboys i Washington.
Kom nu.
Det är lugnt.
Hon leder oss till dokumenten ändå.
Vi följer bara efter henne, och då får vi det vi vill ha.
-Hur visste du var jag var? -Från en gammal vän i ryska armén.
Men CIA visste också. Det betyder…
Då finns det troligen en informatör inom Ludsch.
-Kan era agenter också köpas? -Det är korrekt.
Har du en nyckel eller nåt för det här?
Nej.
Kleo.
Ett meddelande till dig.
Tack.
"Meddelande." Kompis, det är ett brev. Thilo, varför är du alltid så…
Du gjorde ett bra jobb idag.
Tack.
Det där ser också häftigt ut.
Kära Kleo.
Du hade rätt.
Du är den du är, och det passar nog inte mig.
Jag vill ha ett liv utan våld och död, men en sån värld finns ju inte.
Jag vet att jag är feg som vill låtsas nåt annat, men alla kan inte vara modiga.
Lika modiga som du.
Såna som jag vill bara leva ett lyckligt liv.
Vi behöver nog såna som du som kämpar för den lyckan.
Det sista jag vill är att du blir sårbar på grund av mig.
Och även om våra liv inte är kompatibla ska du veta att du är bra som du är.
Jag är glad över att vi sågs igen, och jag hoppas att du finner lyckan du söker.
Din för evigt, Holger.
Är du ledsen?
Ja.
Ja, kanske lite grann.
Jag med.
Varför det?
Jag har alltid trott att tomhet var ingenting. Det är helt fel.
Kan nåt som smärtar vara ingenting?
Ciana?
Jag trodde att vi var ämnade för varandra.
Två personer från samma stjärna, för alltid.
Nu finns det inget kvar. Bara en enorm, smärtsam tomhet.
Det är bäst att vara ensam. Det smärtar mindre då.
Ja, om man inte har nån kan man inte förlora nån.
Men det skulle ju innebära att man fick vara ensam för alltid.
Kleo, det skulle innebära att människor inte är sociala varelser.
Då är det en planet med självupptaget folk utan samband, utan kärlek, utan vänskap.
-Ja. -Men så är det inte.
Du är min vän, Kleo. Jag känner det här inne.
Ja, och du är min vän, Thilo.
Just precis. Människorna måste tro på kärleken.
Och om vi blir sårade, då kan såret läkas, Kleo.
Säg nåt.
-Du kan ha rätt. -Ja.
-Jo… -Jag har rätt. Ja!
Man lämnar inte sina vänner i sticket.
Inte de man älskar, eller förhoppningarna och drömmarna man har.
Det är en kosmisk lag.
Hur ser din plan ut nu?
Jag måste träffa Dopi. Kärleken måste få leva.
God jul, Kleo.
Pappa?
Är du okej?
Du, Kleo? Ska vi göra nåt åt det här?
Kleo, vänta. Kleo!
Snälla, prata med mig. Nu är du på konstigt humör igen.
Det är helt okej, men vi måste kommunicera.
-Jag fick det här dockskåpet i julklapp. -Det var ju en väldigt fin julklapp.
Och?
God jul, Kleo.
-Vem är du? -Vi har känt varandra länge.
Jag har med en julklapp till dig. Ta en titt.
Målets namn är Karl-Friedrich Konrad.
Han leder en nazistisk stridsenhet i Västtyskland.
Ett hemligt möte kommer att arrangeras för er två.
All annan information om hur operationen går till finns här.
Tack.
Var det allt?
Inte riktigt.
-Vad är det här? -Öppna det.
Europamästerskapen i konståkning i Köpenhamn?
Danmark är inte socialistiskt.
Tar du dem nu blir det ditt löfte om en säker återkomst.
-Är det en instruktion? -Det är en order.
Då ska jag göra mitt bästa. Och om jag kommer tillbaka helskinnad?
Då hejar vi på vår egen Kati tillsammans i Köpenhamn.
Det här…
…är nog allt annat än professionellt, men…
-Okej. Lycka till, kamrat. -Kamrat.
Kamrat Zhukov?
Goddag.
"Låt mig rapportera! Topphemligt.
Operation Ludsch, utarbetad av generalöverste Otto Straub."
Holger, sluta. Tänk om morfar hör dig!
Då borde han inte låta sånt här ligga framme.
"Objektivet är att bevara militära och administrativa strukturer
vid en eventuell kollaps."
-Ge hit den! -Vad får jag i utbyte?
-En örfil. -En örfil? Det räcker inte.
Ett stekt ägg?
Ett stekt ägg.
Jag vill ha en kyss av dig.
Okej.
Kleo, kliv ur nu.
Torka dig fort.
Är pappa tillbaka?
Jag har ju redan berättat, älskling. Han kommer inte tillbaka.
Men jag såg honom alldeles nyss.
Han krockade.
På motorvägen.
Han körde av vägen. Läkarna var snabbt på plats,
men det fanns inget de kunde göra.
Vad gör du här, Nikolai? Skickade Otto dig?
-Jag har bara med julklappar. -Visa dig aldrig mer här. Aldrig!
Du kan inte hindra mig från att ta med julklappar.
Du kan köra upp dem i röven!
Hon har rätt. Stick, och lägg dig inte i våra liv.
Snacka inte med mig om att lägga sig i!
Vad är det?
-Sven, vi måste träffa min mamma. -Ta det lugnt. Var är du nu?
Min far dog inte i en bilolycka. Han blev skjuten.
Av Nikolaj Zhukov från KGB, han som har följt efter mig hela tiden.
Han gav mig halsbandet han tog när jag var liten efter att han hade skjutit min far.
-Mamma känner honom. Fattar du? -Okej, vi ska alltså träffa din mamma nu.
-Det går inte. Vi vet inte var hon är. -Hur tar vi reda på det?
-Det vet bara tant Margot. -För att…
För att Pjotr sa att Margot var med i Ludsch.
-Okej. -Och alla i Ludsch är Stasi.
De hade nästan 200 000 informatörer. Ingen kunde gömma sig för dem.
-Nej. -Ludsch kan aktivera dem när som helst.
-Vem vet allt? -Margot Honecker.
-Just det. -Perfekt.
Okej. Jag vet inte om jag förstod allt, men nu ger vi oss av.
Kan vi göra nåt åt det här? Det börjar verkligen…
Vad gör du? Nej, sluta, Kleo. Gör inte…
Du måste använda en såg. Vi kan inte göra så här.
-Sluta. -Stå still.
-Det är bara… Okej. Jag litar på dig. -Kom igen.
Kom nu.
Frihet!
-Hej, Dopi. Jag ändrade mig. Jag är med. -Tänkte du lämna mig ensam?
Ja. Ciana är ingen prinsessa. Pickupen slets bort från min LP-skiva.
Visst, kompis.
Men om skivan fortfarande snurrar, då kan man lägga på pickupen igen.
Då kan ens hjärta dansa.
-Oj. -Ja. Kärlek och musik.
-Det är uppdraget! -Ditt uppdrag.
Nej, Dopi. Vårt uppdrag.
Oj.
Thilo, ditt hjärta dansar.
Det är synkat med ditt.
-Suveränt. -Och kolla in det här.
Vår signaturlåt. Direkt från Sirius B.
Häftigt, va?
Det är häftigt!
Idiot! Jag borde ha förutsett det här.
-Jag vet ju det. Jag är en idiot! -Ta dig samman nu, Uwe!
-Vi är så här nära att skriva historia. -Och jag misslyckades!
Det är nonsens!
Tyskland ska återförenas inom Sovjet,
och du ska vara en del i den segern över kapitalismen.
Jag lät fienden ta henne. Jag borde bli degraderad.
Kleo samarbetar inte med amerikanerna. Nu vet vi var hennes mamma bor.
-Vi tar henne och styr därmed Kleo. -Ingen degradering?
-Struntprat! Varför ska du degraderas? -Tja…
-För att jag… -Uwe!
Organisationen behöver dig, och jag behöver dig.
Verkligen?
Naturligtvis. Du är den lojalaste och viktigaste mannen vid min sida.
-Är det sant? -Ja!
Uwe!
Vad?
Försökte du just…
Vad skrattar du åt? Jag menade allvar. Jag trodde…
Du borde nog sluta tro det.
Skratta inte åt mig.
Erich! Vet du vad den här gnomen försökte göra?
Skratta inte åt mig. Jag har tjänat socialismen hela mitt liv.
Vi förlitade oss kanske på fel personer. Erich!
Han försökte kyssa mig!
Skratta inte åt mig, din fitta!
Fitta!
Margot? Sa du nåt?
-Fan. Vänta, Kleo. Nej. -Vad är det nu?
Du kan inte gå in hos Honecker med en Kalasjnikov!
-Varför inte? -Allvarligt?
Om nåt går fel, och du blir på mördarhumör, då lär hela världen jaga oss.
-Det gör de redan. -Ja, där har du en poäng.
Men kan vi inte försöka minimera våra problem en endaste gång?
Okej då, men den andra hade gjort mer intryck.
Tant Margot?
Helvetes jävlar!
Fan.
Är Erich Honecker död?
Fan. Kleo, är han…
Det här är allvarligt. Vi sticker härifrån nu. Snälla.
-Fan! -Göm dig.
Vad? Var då? Fan!
Kamrat ministern?
Hallå?
Fan.
Hallå?
Finns det nån här?
Jutta.
Kleo.
-Vad har du gjort? -Inget. De var redan döda när jag kom hit.
Vill du att jag ska tro på det?
Du ville ha pakten och trodde att Margot hade den.
Lägg ner den där.
Låt oss prata, så som du ville häromsistens på puben.
Nej, jag ska rapportera att du dödade kamrat ministern
och kamrat ordföranden i statsrådet.
Till vem då?
Till polisen? Och vad ska du säga till dem?
"Hej, det här är Jutta från Ludsch.
Vi planerade en statskupp, men nåt dumt kom i vägen."
Jag är inte dum!
Lägg ner den där annars trycker jag av.
Det räcker! Sluta! Snälla ni, nej. Ingen trycker av här, okej?
Vad vill du, då?
Du lägger ner pistolen, och du slutar provocera henne.
Jag vill att vi alla pratar med varandra som civiliserade människor.
Jutta, lägg ner pistolen.
Jag kan intyga att båda var döda när vi kom hit.
-Visst, säkert. Det skulle jag också säga. -Okej.
Jag är en specialagent från CIA.
Lägg ner pistolen.
Från CIA? Nej, det är du inte.
-Jodå. -Det är du inte.
Hur vet du det?
Vänta lite nu…
Du kan inte veta att jag inte jobbar för CIA, om inte…
Hon jobbar åt CIA.
Fan! Hon är informatören. Hon berättade var Uwe gömde sig.
Nämen, Jutta…
Vad säger dina Ludsch-kamrater när de får veta vem mer som betalar dig?
Nej, Kleo. Eller? Snälla du.
Jutta, helt ärligt… Dubbelagenter är inte coola.
Vad hände egentligen här? Margot kom på dig.
-Så du knäppte henne och honom också? -Vad?
-Du sitter i skiten nu. -Ända upp till halsen.
Nej. Gör inte så här, snälla Kleo.
Allt jag sa är sant. När jag fick veta att de skulle gillra en fälla för dig
bad jag genast CIA att skydda dig.
Nej, Jutta, amerikanerna betalar dig. Det är därför.
-Var är min mamma? -Kan vi…
Jag… Vad?
-Du vet säkert var hon är. Nå? -Varför skulle jag veta det?
Du har alla operativa detaljer som rör mig.
-Fan, Jutta, jag vet hur det funkar! -Jag kan inte berätta.
Då måste jag tyvärr rapportera till KGB vad en dubbelagent inom Ludsch har gjort.
Stopp! Vänta! Okej, då.
Vet du var Krewitz-sjön ligger?
Det står en gammal datja där. Din mamma gömmer sig där.
-Känner du till den? -Ja. Kom nu.
Men…
-Ni kan inte bara gå nu. -Jodå.
-Det här, då? -Du kommer på nåt. Du är ju inte dum.
Men…
Kamrat ministern?
Hallå?
Finns det nån här?
Förrädarfitta.
Ja.
Kamrat Zhukov. Ett samtal från Baikonur.
Ge mig telefonen.
Ge hit den.
Hallå.
Jag ville önska dig lycka till.
Hela ditt land, kamrat…
Vi är alla väldigt stolta över dig, kamrat.
Din framtid ser ljus ut.
Tack.
Du kommer att ta med dig Sovjets berömmelse och ära ut i yttre rymden.
Det visste jag redan när du gick med i Roskosmos.
Vår nations storhet syns även inom vetenskapen.
Det är en ära.
Nej, äran är helt och hållet min, kamrat kosmonaut.
Vi hoppas på en säker och triumferande återkomst.
Jag behöver dig vid min sida efter det här.
Tack. Du kan lita på mig.
Kamrat minister.
-Ja? -Hallå?
Ja, vem är det här?
Vem är det här?
-Kamrat Zhukov? -Ja.
Vem är det här?
Kamrat Uwe Mittig.
Kamrat Honeckers adjutant.
Låt mig få prata med kamrat Honecker nu.
Det går inte, kamrat.
Kamrat Honecker…
…är död.
Kamrat ordföranden i statsrådet också. De blev avrättade.
Av…
Av en feg förrädare.
Varför har ni inte saker och ting under kontroll i Berlin?
Alltså, jag tror att vi har…
Kamrat Honecker garanterade
att hon hade allt under kontroll.
Och vad får jag höra? Ni har inget under kontroll!
Varför har jag inte fått den jäkla pakten än?
Om amerikanerna lägger vantarna på den är vi alla körda.
Jag var inte ansvarig för dokumenten. Allt jag vet är…
Vad hände exakt?
Jag gömde mig i badrummet och hörde allt väldigt tydligt.
Kleo Straub var här.
Hon sköt kamrat Honecker
och kamrat ordföranden i statsrådet utan förvarning.
Sen dök kamrat Jutta Zielinski upp här. Hon har jobbat som informatör åt CIA.
Hon berättade för Kleo var hennes mamma finns.
Sen avrättade Kleo henne också.
En jävla röra.
Jag kunde inte förhindra det. Du måste tro mig, kamrat.
-Platsen där hennes mamma bor? -Ja. Vid Krewitz-sjön. Kleo åkte dit nu.
-Är du säker på det? -Självklart.
Kamrat?
Idiot.
Kamrat Zhukov?
Fredsstjärnan 65, det är dags gå ut i strid.
Operation "Kära hälsningar från Moskva".
Stjärnan 65 är redo för strid.
Målkoordinaterna är: 53.28,
98, 53, komma,
13.54, 50, 18.
Begär slutgiltig bekräftelse av kommandot.
Fysisk förintelse.
Uppfattat.
Två okända personer närmar sig målet.
Det är förstått.
Operation "Kära hälsningar från Moskva" har fått grönt ljus.
Attackera efter eget gottfinnande.
Uppfattat.
-Den där? -Ja.
Det där var alltså er stuga?
Vi åkte alltid hit på semester. Med pappa.
-Vänta här, Sven. -Visst.
-Du borde inte ha kommit hit. -Det var ingen bilolycka.
Pappa mördades av KGB på julafton. Av Nikolai Zhukov. Eller hur?
-Hur vet du… -Varför ljög du?
Prata!
Vet du vad operation Ludsch är?
Ja. Det är en plan som morfar tänkte ut.
Inte bara han. Otto skapade Ludsch tillsammans med Nikolai Zhukov.
Han var officeren som representerade KGB i DDR då.
När Nikolai hade skjutit Fabian, täckte Otto upp för honom.
Kanske för att få en hållhake.
Stasi fick det att se ut som om Fabian dödades under en illegal gränspassage.
Två dagar efter att Fabian hade skjutits undrade du när han skulle återvända.
Jag insåg att du hade förträngt allt.
Trots att det hade hänt mitt framför ögonen på dig.
Du fick inte tro att Fabian hade övergett oss.
Det skulle han aldrig göra. Det var därför jag hittade på grejen med olyckan.
För att skydda dig.
Nikolai kommer att göra allt för att få tag på Reagan-Honecker-pakten.
Om han inte redan har den.
Men varför sköt han honom?
Varför är jag den enda som kan få tag på pakten? Varför gör inte CIA det själva?
De kan inte bara marschera in hos KGB och ta de här dokumenten.
Men det kan du.
För att den nuvarande KGB-chefen dödade min far och står i skuld till mig?
Nikolai dödade inte din far, Kleo. Nikolai är din far.
Kleo!
Fan.
Kleo.
Kleo!
Målet eliminerat.
Okända individer överlevde.
Och nu, då?
Nu åker vi till Moskva.
NATURGASLEDNINGEN DRUZHBA FDJ
Ja!
Kamrat Zhukov.
Jag antar att du har väntat på den här med otålighet.
Sannerligen. Äntligen.
Var fick du tag på den?
Det spelar ingen roll.
-Vad vill du ha? -En tjänst, och i gengäld får du pakten.
En tjänst?
Det vore en ära och en stor tillfredsställelse
om du lät mig döda Kleo.
Undertexter: Mats Nilsson