Nadeem!
Stai în mașină!
Nu trageți! Ne predăm!
Deținut. Nu mișca!
- Grăbește-te! - Înapoi!
Trebuie să dau un telefon.
Parterul e liber.
Direct în „cuib”! Repede!
- ASP-ul e pe drum. Ce s-a întâmplat? - O ambuscadă.
- Sunt peste tot. - Care e situația oamenilor?
Doi agenți sunt operați acum. Am pierdut cinci pentru jegul ăsta.
- Donovan! - Nu vă apropiați.
- Suntem avocații lui. - Felicitări! Nu vă apropiați.
Găsește-o pe Vanessa!
Albanezii au încercat să mă omoare. O s-o atace și pe ea.
Clientul meu nu sugerează că știe unde e fugara.
Vezi să fie în siguranță!
E în regulă. Cheamă doctorul!
- N-a pățit nimic. - Pentru mine, nu pentru el.
Am înțeles. Jegul e al vostru.
Dex... Stai!
Discută cu ASP-ul.
Am pierdut prea mulți agenți, informarea poate aștepta.
Știi cum stă treaba.
Respectă protocolul și întoarce-te repede.
Vei sta în acest apartament.
Vei fi supravegheat permanent.
Nu ai voie să discuți decât cu avocații.
Paznici înarmați vor sta la ușă non-stop.
Vei fi în siguranță aici.
„În siguranță...” Era să mor din cauza ta.
Au murit oameni buni azi!
O să ai grijă ca sacrificiul lor să nu fie în van.
Altfel poți să-ți bagi înțelegerea în fund.
Deținut, ți-au venit avocații.
Șterge-te!
Și îmbracă-te!
Ați dat de ea?
Opriți camerele și lăsați-mă singur cu clientul meu.
- Lasă camerele! - Opriți camerele.
Vanessa e în siguranță?
Nu știm.
A dispărut.
UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Nu știu. Nu am mai avut parte de așa ceva de trei luni.
- Ce trist! - Da.
Pentru mine a fost o lună.
Am tot lucrat la documentare,
dar parcă n-am mai avut mâncare gătită de o sută de ani.
- E meritul unchiului Mitchell. - Termină!
Dacă era după mine, comandam de la Wo Hop zilnic.
- Nu e nimic rău în asta. - Femeia asta le face pe toate.
Conduce Proxy Magazine și e expertă în dat comenzi.
- Termină! - E adevărat.
Ești fantastică. E un har.
Știi cele mai bune mâncăruri, comanzi exact cât trebuie.
Nici prea mult, nici prea puțin. E perfect.
- Ar fi pierdut fără mine. - Așa e.
- Dezgustător! - Mereu sunt așa?
Și-au reînnoit jurămintele în Long Beach în fața familiei, aveam opt ani.
Mătușa Lily a închiriat un avion care a scris pe cer.
- Serios? - Da.
- Cum v-ați cunoscut? - Ca voi.
Ne-a aranjat întâlnirea redactorul-șef al ziarului facultății.
Mitchell, nu le-ai spus?
- Unchiule Mitchell... - Îmi pare rău, nu știam.
N-am nicio legătură cu asta.
Ne mai trebuie vin.
- Serios? - Înțeleg. Îmi pare rău.
Știu că, dacă te întrebam, ai fi refuzat.
Da. Pentru că e opțiunea mea.
Aveai intenții bune, dar...
- Ai nevoie de fericire. - Dar sunt fericită.
Nu sunt pregătită.
Dacă vrei să pleci, te înțeleg.
Sigur va pleca și Jason.
Stai! Ți-ai botezat pisica Ralph?
Ellison.
Am doctoratul în literatură americană. E scriitorul meu preferat. „Viața trebuie trăită, nu controlată. Umanitatea se câștigă...”
O știu pe asta...
„Umanitatea se câștigă jucând chiar și când înfrângerea e sigură.”
Așa e?
De unde știi citatul?
Urma să studiez engleza.
Omul invizibil ar fi fost o parte importantă a programei,
dar asta a fost în altă viață.
Ai ajuns bine.
O ziaristă excepțională, la o publicație apreciată.
- Bine. - Exagerezi.
Nu te temi că micul Ralph vrea să te ucidă?
- Înțeleg că preferi câinii. - Da.
Nu-mi place să fiu singur. Împărțeam camera cu fratele meu în copilărie.
Apartamentul părea gol până să-l iau pe Ralph.
Tu ai frați?
Mai vrei vin?
Da. Am avut un frate, dar...
a murit.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
- Cine vrea desert? - Mi-ar plăcea. Mulțumesc.
Scuzați-mă!
Da. Ellison.
Scuze...
Karen Page.
- Cine l-ar elibera pe Fisk? - Nu-i spune numele.
De ce?
După moartea lui Ben, Lily a suferit mult. Erau foarte apropiați.
Și cineva de la mine de la serviciu lucra pentru el.
Ajunseserăm să putem sta o oră fără s-o sun să-i spun că trăiesc.
- Înțeleg. - Bine.
Atunci nu te iei de mine când îți spun să nu te apropii de povestea asta.
Nu pot face asta.
Ba da. Și o s-o faci.
Înțeleg, avem un trecut comun.
- E conflict de interese. - Exact.
Dar îl cunosc foarte bine.
- Nu-mi oferă o perspectivă unică? - Te face subiectivă.
Nici nu se discută. Poftă bună!
Dragă, asta nu e o rochie, e un dezastru.
Am lucrat la ea cu materialele avute la dispoziție
și am făcut tot posibilul...
Iubitule...
Ce-a mai fost acum? Matt râzând?
Matt mort.
Foggy Bear, orice ar fi pățit Matt nu e vina ta.
N-ai de ce să te simți vinovat.
Pentru că am o viață fantastică?
O iubită frumoasă, o slujbă bine plătită, costume scumpe...
Mereu am vrut un costum bun.
Acum am totul, dar Matt...
e mort.
Poate că ar trebui să vorbești cu cineva.
Asta nu-l va aduce înapoi.
Dar te-ar putea ajuta pe tine.
Nu pot.
De ce?
Îmi pare rău. Vezi-ți de dosarul tău!
Ia o pastilă! Sunt în dulapul cu medicamente.
WILSON FISK E LIBER
Nu!
ÎNCHIDEȚI-L PE FISK! RUȘINE, FISK!
Închideți-l pe Fisk!
Nu are logică.
Ba da. Dumnezeu e furios pe tine.
Ce tot spui?
Crezi că Dumnezeu nu știe că ai încercat să te sinucizi?
Nu.
N-are nicio legătură cu asta.
Dumnezeu ți-a redat auzul
la timp ca să-mi auzi numele strigat de mulțime.
Ca să descoperi că, până la urmă, eu am câștigat, iar tu ai pierdut.
Ți se pare că Dumnezeu te-a iertat?
Nu.
Mi se pare că sunt în iad.
Închideți-l pe Fisk!
N-o s-o poți proteja pe Karen.
- Va muri și ea din cauza ta. - Termină!
La fel ca tatăl tău.
- Și Stick. - Termină!
Și Elektra.
Toți au murit din cauza ta, Matthew.
Nu pot să cred! E o nebunie.
Ești reportera aia.
Scuze. Karen Page, de la Bulletin.
Cine e șeful aici?
El e geniul care l-a scos din pușcărie. Agent Nadeem.
Mulțumesc.
Agent Nadeem.
După ce termin aici. E un priveghi la spital.
Îmbrățișeaz-o pe Sami din partea mea. Și eu.
Bună ziua! Karen Page, New York Bulletin.
Nu am voie să vorbesc cu presa.
Discută cu agent special principal Hattley.
Dar numele tău se scrie N-A-D-E-E-M, nu?
Și tu l-ai eliberat pe Wilson Fisk.
Fisk nu e eliberat. E o știre falsă.
E un martor cooperant,
dar e un deținut condamnat și e tratat ca atare.
Într-un apartament de 20 de milioane?
Confiscat de la un ticălos de pe Wall Street condamnat pentru fraudă.
Înțeleg. Ce mănâncă la cină?
Filet mignon sau plătică prinsă la undiță?
Zona presei e mai încolo.
Pentru crimă organizată se dau 20 de ani de pușcărie.
Fisk a avut cinci capete de acuzare. Asta e dreptate?
Jennings, Garcia, Foster, Leighton, Torres.
Au murit și erau agenți buni, oameni buni.
Scrie despre asta, dră Page.
Bine...
acolo.
- Bine? - Da.
Scuze! Aveți grijă!
Nouă-unu-șapte-patru.
Mulțumesc.
Dă-mi o mufă BNC!
Mulțumesc. Am spus BNC...
Da, am verificat de trei ori. Am biletele.
Bine. Voiam să mă asigur.
La nebunia de afară, nu vreau să mă întorc.
- Oare suntem în siguranță? - Trebuie să predăm camera.
Am rezervat acum câteva luni. Acum pățim asta?
- Predăm camera mai devreme. - Ne pare foarte rău de deranj.
Putem să vă ajutăm cu rezervări în altă parte?
Știi cine sunt? Știi cine e el?
O clipă, domnule.
Agenții de pază, raportul!
Intrarea de nord, verde.
Intrarea de vest, verde.
Zona angajaților, verde.
Recepția, verde.
Ai intrat. Acum ce o să faci?
De ce ți-au dat drumul?
Mai contează?
Întrebarea e ce ești pregătit să faci când mă găsești.
Dacă FBI-ul te protejează, înseamnă că ai o înțelegere.
La câte știu despre infracțiunile din oraș,
FBI-ul o să-mi mănânce din palmă.
- O să-i manipulezi. - Nu poți ști asta.
Te știu pe tine.
Poate că m-a schimbat pușcăria.
Poate că în clipa asta ofer FBI-ului informații care vor salva vieți.
Iar tu ce faci? Ce o mai fi și asta...
N-ar fi tare?
Ca eu să fiu mai prețios pentru oraș decât ai fost tu vreodată?
Garcia mi-a fost cavaler de onoare. Se spune că Andrews o să scape.
Dacă să nu mai meargă niciodată înseamnă că a scăpat.
E greu. Foarte greu.
Și el primește un apartament de lux.
Opriți camerele! Trebuie să vorbim cu clientul nostru.
Deci?
Am vorbit cu Felix Manning. Vanessa e în siguranță.
Bodyguarzii o mută o dată la 72 de ore.
Iau măsuri ca să nu fie urmăriți.
Nu folosesc celulare. De asta nu puteau fi găsiți.
Ea unde e?
Într-o casă de lângă Barcelona.
Felix a ascuns-o în Spania?
A fost decizia ei.
I-am sfătuit să nu meargă în Europa, de unde poate fi extrădată,
dar dra Marianna adoră arta și e insistentă.
Da. Așa e.
Dar albanezilor le va fi ușor să dea de ea acolo.
Sunați-l pe Felix!
S-o ducă pe Vanessa într-un loc mai sigur.
Mai aproape.
„Numărul crimelor, spargerilor și atacurilor a scăzut.
Nu am făcut asta singur.
Oamenii din Hell's Kitchen se săturaseră.
Împreună cu poliția,
am început să ne recucerim cartierele.
Dacă mă realegeți ca procuror districtual, vom continua să ne recuperăm orașul.
Împreună.”
Cum a fost?
Prea mulți „împreună”. Parcă e o melodie Beatles.
Dar e bun?
Nu.
- Eu mă simt inspirat. - Dle Nelson.
Dle Tower, trebuie să vă pregătiți.
Cred că o contribuție de 1.500$ îmi oferă zece minute.
Nu-ți oferă nimic, dar ai cinci minute.
- Arlene, am spus cel albastru. - Era pătat.
Cel gri închis e ideal. Credeți-mă!
Aveți cinci minute.
Cu ce te pot ajuta?
Eu vă pot ajuta.
Cazul Wilson Fisk.
Vreau să-mi ofer sprijinul total, plin de cofeină.
Scuze, cazul Fisk?
Știu că faceți tot ce puteți ca să anulați termenii înțelegerii.
Dar nu aveți resurse, iar eu am prea multe.
Obscen de multe.
Vreau să mă alătur echipei dv. pentru asta.
Băgați-mă în joc!
Măcar dați din cap.
- Dle Nelson... - Foggy.
M-am luptat din răsputeri.
M-am opus arestului la domiciliu
folosind toate motivele.
Am bănuit.
De asta m-am interesat și, dacă deschidem un caz statal,
putem măcar să-l închidem iar.
Măcar o vreme, ca să putem clădi...
Nu e fezabil.
O să mă documentez. Stau noaptea la ședințe. Totul pro bono. Fac tot!
Nelson e prezent la datorie!
Fisk cooperează cu guvernul.
Nu am ce face.
Știi și tu diferența dintre o luptă bună și una pierdută.
Știu că uneori sunt același lucru.
Și nu știi cum va fi lupta, până nu intri în ea.
Eu îmi văd de treabă.
Fă-o și tu!
Scuză-mă, trebuie să mă schimb pentru un interviu.
Și vă dați bătut?
Nu, o să-mi fac meseria. Cele cinci minute au expirat.
V-ar păsa mai mult dacă n-ați încerca să fiți reales?
Ai grijă ce spui!
Fisk a comandat uciderea dnei Cardenas.
Poate că dv. nu vă pasă, pentru că nu vă mai poate vota.
Dar era un om bun.
Ținea la comunitate, era mai curajoasă decât noi doi la un loc.
Fisk va mai răni oameni ca ea.
Ea nu s-a făcut auzită pentru că celor de la putere nu le păsa.
Ar fi trebuit să fiți vocea dnei Cardenas.
Pleacă, altfel chem paza.
Am plecat.
Dar anulez cecul.
Pușcărie, nu apartament de lux!
Vine mâncarea.
McDonald's?
Crezi că Justiția ne ia sendvișuri cu ton de 40 de dolari?
Doar o cafea.
Păstrează-mi ceva. Vin în zece minute.
La ultimul etaj.
Are cea mai bună priveliște.
Ar trebui să putrezești într-o celulă.
Mă duci înapoi la pușcărie?
Știi că n-o să meargă.
Nu mă poți opri decât într-un singur fel, dar tu n-ai face asta.
Ești sigur?
Într-un fel, îmi ești complice.
Tot ce s-a întâmplat de când ai refuzat să mă ucizi e din vina ta.
Cadavrele care s-au adunat.
Cele care vor urma.
- Oare cine urmează? - Ai numărul de cont.
Două milioane. În euro.
Nu, azi. Clientul meu nu e răbdător.
Poți să-l urmărești până la mine. Știi că vrei.
- Cheia camerei, domnule. - O am.
Trebuie s-o văd.
Sigur.
Poți să-l învingi. Ia-i arma!
Vino după mine! Sunt închis, neînarmat.
- Domnule! - Mi-a dat vreo trei.
Dar n-o s-o faci.
Nu mă poți ucide. Nici măcar nu te poți sinucide.
Probabil că am lăsat-o în mașină.
Atunci nu vă las să treceți.
Sigur...
Vin imediat.
Îmi pare rău.
Șefa!
Îl operează iar pe Andrews. Speră să-i poată salva ficatul.
Bine. Asta e bine.
Voiam să donez sânge, dar...
Nu știam dacă e bine să apar aici.
Nimeni nu te acuză.
O fac eu.
Eu am decis să-l mutăm pe Fisk.
Pentru că eu am insistat.
Pentru că era soluția inteligentă.
Vrem să protejăm oamenii.
Și uneori se ajunge aici.
Gândește-te câți oameni am salvat făcând asta!
Și civili. Și de-ai noștri.
Gândește-te la viețile salvate!
Ele contează la fel de mult ca cele pierdute.
Da.
Poftă bună, jegule!
Agent special Poindexter, nu?
Mi-ai salvat viața aseară.
Toți greșim.
Îmi pare rău pentru pierderea colegilor tăi.
Să-i piardă apărându-mă pe mine
trebuie să fie foarte dificil pentru familii și pentru cei dragi.
Le-aș oferi condoleanțe,
dar bănuiesc că se simt mai bine dacă mă urăsc.
Sau poate ești de altă părere.
Că vorbele mele ar putea avea un efect pozitiv.
Dacă e așa, spune-le că, din ce am văzut,
au fost incredibil de curajoși.
Mănâncă mai repede, deținut. Masa se încheie în cinci minute.
Am față de acei agenți decedați o datorie...
pe care n-o voi putea plăti.
Dar...
îți sunt dator și ție.
Am cunoscut oameni extraordinari.
Dar n-am mai văzut un asemenea talent.
Pot să te întreb unde ai căpătat asemenea abilități?
Bine. Ai terminat.
L-am salvat pentru că asta mi-e meseria. Ce vrei să mai spun?
Lasă-l pe Fisk! Vorbește-mi despre ambuscadă.
Ce-i cu ea?
Poindexter, amândoi știm cum se face.
Trebuie să vorbim, ca să te declar apt de muncă.
Asta e.
Am pierdut prieteni azi.
Și ai folosit forță letală împotriva mai multor suspecți.
- Da. - Și ești la datorie,
deși ar trebui să fii liber.
Înțeleg că-ți faci meseria,
dar dacă purtam mască, presa mă declara erou.
Așa însă, încerc să îți explic de ce m-am apărat.
Nu eu sunt dușmanul. Doar vreau să...
Lasă prostiile astea psihologice o clipă.
Spune-mi sincer cum te simți.
E greu.
E foarte greu.
Nu e prima oară când folosești forță letală.
Sunt în trupele speciale. Ce crezi că face un lunetist?
Chestia e, Dex... Pot să-ți spun așa?
Asemenea evenimente lasă urme.
Experiențe traumatizante repetate creează presiune.
Până când o iau razna? Înțeleg.
Trebuie să procesezi ce ți se întâmplă.
Procesez.
Ai un sistem de sprijin?
Cred că preferă să i se spună Julie.
Cum funcționează?
E barmaniță.
Știe să asculte, ca tine.
Dar probabil mai bine plătită.
Vorbește-mi despre ea.
În cele mai multe seri ieșim la cină.
Azi e marți?
E seara de pizza.
Julie ia cu broccoli și cârnați, brânză suplimentară.
Eu îi spun ce-am făcut.
Ce a fost bine și rău.
Știu că nu e sănătos să le ții în tine, așa că...
vorbesc cu ea.
Îi spun tot.
Și ea nu mă judecă, nu mă acuză.
Doar îmi e alături.
Pare o femeie de treabă.
Chiar e.
Bine. Poți reveni la datorie.
Dar vreau să vii la mine zilnic, o vreme.
Da, să trăiți!
Du-te la fata ta! O să-ți facă bine.
De ce i-a turnat Fisk pe albanezi?
Nu știu despre ce vorbești. Mă confunzi.
Fisk ura pușcăria. FBI-ul l-a eliberat.
Putea să trădeze pe oricine. De ce pe albanezi?
Eu sunt doar un avocat.
Cu ce se alege Fisk? Cu teritoriul albanezilor?
- Nu. - Cu bani?
Nu!
Anunță-mă când vrei să respiri!
Femeia lui Fisk!
FBI-ul va retrage acuzațiile împotriva ei.
- Nu. - Jur! O face pentru ea.
Unde e Vanessa?
- Unde mâncăm? - Ce zici de mâncare chinezească?
- Ajutor! - Acolo! Să mergem!
Ajutor!
E albanez.
E un atacator neidentificat în parcare, considerat înarmat și periculos.
Îl vede careva?
Deocamdată nu. Mergem spre partea de sud a parcării.
Suntem pe scări, ne îndreptăm spre etajul trei.
Avem nevoie de întăriri la etajul trei.
Repet, întăriri la etajul trei.
Stai! FBI!
Au familii, nenorocitule!
Ascultă. Nu sunt aici ca să...
Uite-l!
Oprește-te!
Ieși de acolo cu mâinile sus! Acum!
Nu te ridica!
O, Doamne!
Așa, eliberează diavolul!
A fost plăcut, nu? Păcat că tot nu poți ajunge la mine.
Sunt protejat de FBI.
O să-i ucid pe toți cei dragi ție, iar tu nu mă poți împiedica.
Intrăm la tipar în 20 de minute. Ai 15 secunde.
Bine. E tare.
- Rahat! Fisk. - Nu...
Ți-am cerut să nu faci asta.
- Nu plănuiam asta. - Oprește-te!
Mason te-a văzut la hotel.
Știu că Fisk e important pentru tine. Știu. Nu-mi pasă. Bine?
Eu repartizez subiectele, ăsta e al lui Mason.
M-am dus acolo pentru subiectul meu. Kazemi.
Cred că e o legătură.
Cum adică?
Știi cine a deținut Presidential Hotel?
- Nu. - Familia Kazemi.
N-am dovezi încă, dar știi al cui cred că e acum?
Al lui Wilson Fisk.
- Spune-mi! - Bine.
Am o pistă.
Presidential Hotel e deținut de niște firme-paravan.
O companie deținută de alta, apoi de alta...
Le-am urmărit de aici până în Cayman și Luxemburg.
Și care e legătura cu Fisk?
Toate companiile astea
sunt reprezentate în SUA de aceeași firmă de avocatură.
Donovan și partenerii.
Avocații lui Fisk.
Continuă.
Uite ce am aflat.
Acum șase luni,
una dintre companiile-paravan a cumpărat Presidential Hotel de la Kazemi.
Acum o săptămână, el spune că regretă vânzarea
și anunță că vrea să ia hotelul înapoi.
După două zile, Kazemi e atacat.
Exact. Nu cred că a fost o coincidență.
Dar...
Simt că e mâna lui Fisk. E o presimțire.
Vreau două zile să verific datele, apoi o să ai ce publica.
- Ai făcut o treabă excelentă, Karen. - Mulțumesc.
Serios.
Da.
- Îi dau subiectul lui Mason. Ți-am zis. - Poftim? Știu, sunt subiectivă.
Dar e normal! Fisk a vrut să mă omoare.
L-a ucis și pe Ben, așa că ești la fel de subiectiv.
Dacă oamenii îți văd numele și-ți știu legătura cu Fisk,
ziarul e compromis!
Bine. Să-l semneze Mason. Nu-mi pasă de asta.
Dar îmi pasă că Fisk a fost eliberat.
Trebuie să fac ceva în privința asta.
Nu-mi spune să renunț, pentru că nu accept.
Ben a avut nevoie de zeci de ani ca să devină atât de enervant.
Măcar te-ai ridicat.
Vreau să știu?
Crezi că oamenii se pot schimba?
Încă mai sper.
Eu nu cred că putem.
Nu cu adevărat.
Cred că venim pe lume așa cum suntem.
Și poate devenim mai de treabă.
Sau mai furioși.
Dar nu ne putem schimba firea.
Trebuie să încerci ca să-ți dai seama.
Mă refeream la Wilson Fisk.
Ți-ai recăpătat auzul?
Ca să vezi! Poate că Șeful mi-a ascultat rugăciunile.
Sau blestemele mele.
Nu începe iar cu Iov!
Recunoaște că e interesant.
Îmi recapăt auzul
și primul lucru pe care-l aud e că Fisk a ieșit din pușcărie.
Sugerezi că Dumnezeu a eliberat un mafiot ca să-ți facă în ciudă ție?
Nu.
Probabil e doar o coincidență.
Ar fi incredibil de narcisist!
Fisk susține că ajută FBI-ul.
Dar eu îl cunosc mai bine.
Și tu susții că oamenii nu se schimbă.
Pentru că spune că s-a schimbat pentru o femeie.
Înțeleg...
Dacă e ceva ce poate îndrepta un suflet pierdut,
iubirea are cele mai mari șanse.
Chiar și un monstru precum Fisk?
Vorbești cu o călugăriță.
Iubirea și mântuirea sunt subiectele noastre preferate.
Eu nu cred.
Ce o să faci?
Nu știu.
Poate o să-l opresc.
De tot, de data asta.
Ai grijă să nu devii și tu un monstru.
Foggy!
Nu e adevărat.
Ba da.
Foggy...
Cum? Unde... Toți credeam că ai murit.
Îmi pare rău.
- Karen știe că te-ai întors? - Ia loc.
Nu...
Nu m-am întors.
- Sunt 75% sigur că nu am halucinații. - Nu m-am întors.
Matt Murdock nu mai există.
- Mă desprind de el. - Poftim?
Am venit doar ca să vă avertizez pe tine și pe Karen
că Fisk a fost eliberat și sunteți în pericol. - Amice... - Am avut două luni grele.
M-am îndoit de multe...
De sensul existenței.
Aseară, totul a devenit limpede.
O să-l vânez, Foggy. O să-l pun pe Fisk cu botul pe labe.
Dar nu pot face asta decât dacă vă știu în siguranță.
Ia-o mai ușor!
Încă nu înțeleg cum de ești aici.
O să vreți să vă implicați.
Tu și Karen o să încercați să luptați cu Fisk.
Vă spun
să stați deoparte și să lăsați totul în seama mea.
Nu.
- „Nu”? - Nu.
Nu poți să apari așa și să spui așa ceva
și să te aștepți să accept.
- Ești cel mai bun prieten al meu. - Am greșit devenindu-ți prieten.
Te-am pus în pericol și am fost egoist.
Nu pot schimba trecutul, dar pot evita să-mi repet greșelile.
S-a terminat, prietene.
Ai probleme mari de tot.
Știu.
Evită-l pe Fisk! Spune-i și lui Karen.
Și nu-i spune că m-ai văzut.
- Tu auzi ce spui? - Pa, Foggy!
Matt!
El era?
A scos din luptă șase agenți.
Nu purta costum roșu, dar el era.
Diavolul s-a întors.