- Promiň, zdržela jsem se v práci. - Ale už jsi tady.
- To je hlavní. - Umírám hlady.
Snad tu vaří tak skvěle, jak se říká.
Díky.
Tudy, prosím, panstvo.
Všiml sis, že jsme tu sami?
Asi jsme předběhli nával.
RJi, co se děje?
Emmo Rose Winslowová, lásko mého života,
vezmeš si mě?
Určitě?
Od chvíle, co jsem tě uviděl, vím, že máme být spolu.
Takže tak.
Já... nemůžu tomu uvěřit.
To znamená ano?
- Ano. - Jo?
Ano!
Blahopřejeme.
Na zdraví.
Jé, počkej.
Co se děje?
Máma.
Proboha, jak to řeknu mámě?
Snad to nebude problém.
Ví, že spolu chodíme, ne?
Dobře. Jak těžký může být jí to říct?
Cože? To myslíte vážně?
Ne. Ne! Rozhodně ne!
Klidně vezmu celý výzkum, data a svůj tým
a půjdeme na Hopkinsonovu. Nejdem na Hopkinsonovu.
Neblafuju.
Nebojte, blafuju.
Náš genetický výzkum změnil chápání
tumorogenních mechanismů, že ano?
Dost! Ne, vy ne.
Ztlum to. A pod digestoř.
Podívejte se, my tady provádíme průlomový výzkum
a jeho využití už teď zachraňuje životy.
Dobře.
Jsem ráda, že se shodneme. Buďte zdráv.
Máme peníze na další rok.
A teď nechci do konce týdne žádné další problémy.
Díky, doktorko Winslowová.
- Emmie? - Ahoj, mami.
Myslela jsem, že máš přiletět zítra.
Chtěla jsem tě překvapit a přijet dřív, protože...
Protože...
Protože co?
Protože se mi stýskalo.
Mně taky, ty moje Emmičko kočičko.
- Mami, neříkej mi tak. - Vždycky budeš moje koťátko.
Skočíme na večeři a všechno probereme?
- To zní skvěle. - Dobře.
Letošek je vážně strašně dlouhý.
Laboratoř skoro přišla o finance a moje holčička je až v Londýně
na stáži u Discovery Channel.
- Discovery Resorts. - To jsem řekla, ne?
Skoro.
Mám novinku, mami. A velkou.
Neříkej, že ti v Londýně nabídli práci.
- Ne, práci mi nenabídli. - Díky bohu.
Samozřejmě by bylo skvělé, kdybys dostala nabídku,
ale nevím, co bych dělala, kdyby ses přestěhovala natrvalo.
Bez tebe je doma prázdno.
A teď, když jsi zpátky,
si třeba ještě doděláš magistra.
To jsem ti právě chtěla říct.
Nehledám práci, ani nepůjdu na vysokou.
Povedu vlastní firmu.
Vlastní firmu?
Víš, jak jsem měla v prváku ten Instagram?
- Ano. - Na vysoký jsem se mu moc nevěnovala.
Pak jsem ho přepracovala s tím konzultantem.
O něm přece víš.
Ten, co pracuje s otcem?
- RJ. - Jistě. RJ.
Řekl mi, ať ho odprezentuju markeťákům z Discovery
jako možnost propagace luxusních hotelů. Udělala jsem to.
A nabídli mi šestimístnou sumu jako sponzoring.
No chápeš to?
To je tvoje nová práce?
Budeš ambasadorka té firmy?
Vím, že to není diplom, mami,
ale přesně tohle chci v životě dělat.
Zní to senzačně, Emmo.
Vážně si to myslíš?
Vážně. A můžeš pracovat z domova.
Práce z domova asi nebude praktická.
Ale bude, v tvém věku to tak dělá každý.
Zařídíme ti kancelář v pokoji pro hosty...
Jenže tam jsou rozbité rolety.
- Nebo ne rolety, ale ta šňůrka... - Mami.
Co to je?
Zásnubní prsten.
Proč máš zásnubní prsten?
Protože... jsem zasnoubená.
Jsi zasnoubená?
- S kým? - S RJem.
Nejsi zasnoubená.
Kdybys byla zasnoubená, tak já, tvoje matka,
bych o tom věděla.
Je to teprve pár dní
a já ti to chtěla říct osobně a...
A?
Nechtěla jsem, abys mě kritizovala,
než se rozhodnu sama.
To není fér, já jsem přece naprosto nekritická.
Určitě bych toho muže, co má místo jména iniciály,
měla ráda, kdybys mi o něm řekla.
O to se celou dobu snažím.
Chápu, že je to narychlo.
Ale jsem si jistá.
S RJem jsme si souzeni.
Neumím si bez něj život představit.
Jestli jsi šťastná ty, tak já taky.
Tak proč vypadáš, že se rozbrečíš?
Nerozbrečím. Už máte datum?
- Svatba bude za měsíc. - Za měsíc?
Počkej, nejsi snad...
Mami!
Já jen říkám, že není kam spěchat.
Nespěcháme. Je to příležitost.
Discovery zaplatí celou svatbu
v letovisku Anantara na Phuketu v Thajsku.
Dokonce přispějí na moji charitu, Institut oceánů.
Já si vždycky myslela, že tvoji svatbu
budeme plánovat společně.
To můžeme. Zítra sepíšeme seznam hostů.
- Jen musí být malý. - A co teta Janice?
Janice samozřejmě pojede. Pokud se budete chovat slušně.
Dobře, slibuju.
Takže dobrý?
Dobrý.
Poslyš.
Kdyby tu byl táta,
řekl by ti, že RJ má obrovské štěstí, že si bere někoho jako ty.
Jen bych chtěla... Vždyť víš.
Vím. Já taky.
Tak asi jedeme na Phuket.
NEVĚSTINA MÁMA
Teto Janice!
Ahoj! Podívejme, to je naše budoucí nevěsta!
A podívejme na tebe.
Budoucí babička!
- Brzdi. - Jo.
- Jen nevěstina máma. - Emma Winslowová?
Ano, to jsem já.
A vy jste...
Harley Ray, k vašim službám. Donesu vám zavazadla.
Holka, fakt sis na svatbu vybrala dokonalý místečko.
Ano, není nic lepšího.
Přijel jsem na dovolenou před 32 lety, a už jsem neodjel.
Odnesu vám to.
To se mi líbí.
Můžeš aspoň dělat, že se chováš na svůj věk?
Na harleyi jsem se ještě neprojela.
Dobře.
Em!
RJi!
Ahoj.
RJi, to je teta Janice.
- Zdravím. - A to je moje máma.
Moc mě těší, že vás konečně poznávám, paní doktorko.
Říkej mi Lana a myslím, že už jsme v jiné fázi vtahu.
Jo.
Musíš vědět, že tvoji dceru miluju víc, než je vůbec možný
a slibuju ti, že se o ni vždycky postarám.
To ti doporučuju, jestli nechceš problémy.
- Tady ho máme. - Já jsem Scott.
Tohle je...
Scott Jackson?
Jsi to vážně ty?
Lano?
Bože můj, moc rád tě vidím.
- A co já? - Panebože! Janice Bowenová!
Božínku.
Nemůžu tomu uvěřit.
Clayi, ty jsi tu taky?
Cože?
Jo. Se Scottym jsme do toho praštili.
Pojďte sem.
Počkat, vy se všichni znáte?
- Chodili jsme spolu na Stanford. - Jo.
- Mohli bysme vyprávět. - Ale nebudeme.
Jak znáte RJe?
Je to můj synovec.
Jo, Willův syn.
Syn Willa Jacksona.
Jo.
Syn tvýho bráchy a mýho...
Ale ne. Ne.
Ahoj všichni, už je tu celá parta.
A vy budete nevěstina...
Sakryš. Lano?
Vy dva se znáte?
- Jo. Teda... - No...
Ano. Známe.
- Trochu. - Teda, ahoj.
Aho-la!
Teda, ahoj a hola,
to jsou pozdravy námořníků a pastevců.
Moment, takže ty jsi Emmina matka?
Vysvětlí nám někdo, co se děje?
Tvůj táta a Emmina máma spolu kdysi na vysoký chodili.
- Cože? - To je vtip?
Nebylo to nic vážného.
To myslíš vážně?
Co přesně se mezi vámi stalo?
Víš, jak to se vztahy na vysoký dopadá.
Prostě to nevyšlo.
- A to je dobře. - Jsem rád, že to říkáš.
No, je to pravda.
Dobře.
Co kdybychom my čtyři zašli na večeři a seznámili se?
Případně se seznámili znovu.
Ale jestli je RJ můj nevlastní brácha, tak tu svatbu rušíme.
Večeře zní fajn.
Všichni ostatní mají plány,
tak si uděláme večírek s Donem Juliem.
Víš, že mám pro hispánce slabost.
Já taky.
- To asi my všichni. - Jo.
- Pojďme už na pokoje. - To je nápad. Víš kudy?
Ano.
- Já ti to vezmu. - Ne, to je dobrý.
A jé.
Hej!
Proboha!
- Chyť se. - Pojď.
Taky máte tak rádi svatby?
To snad není pravda, že ze všech chlapů na světě
se moje dcera zamiluje do syna toho,
co mi vyrval a rozcupoval srdce.
Můžeš tomu říkat osud.
Osud? To mi polib.
Když už mluvíme o líbání, Will vypadá fakt dobře.
Nevšimla jsem si.
Ty sis nevšimnul?
Vůbec nezestárla. Vypadá fantasticky.
Myslím, že mě tam stáhla schválně.
A ty se jí divíš?
Máš tam nějaký ručníky?
- Žádný nevidím. - Asi na ně zapomněli.
- Skočím pro ně. - Děkuju.
Mimochodem, mám od Scotta drby o Willově ex.
Nechci nic vědět.
Ale je tu sám?
Nechci nic vědět.
To teda chceš a je tu sám.
Will a jeho ex byli svoji necelý dva roky.
Odešla krátce po narození RJe.
Odjela do Austrálie, aby našla sama sebe. A pořád hledá,
takže na svatbu nepřijede.
To je smůla.
Nic víc neřekneš?
A co mám říct? Je smutný, že chudák RJ
musel vyrůstat bez matky?
Že ho vychoval otec sám
s pomocí hromady zaměnitelně sexy přítelkyň?
Chápu. Hraješ nezájem, ale chceš se líbit. Tomu fandím.
Ať vidí, o co přišel, a ne, že ti na tom záleží.
To ale vůbec nedělám.
Já tě znám, Lano, a jestli se nechceš trochu pomstít,
tak nejsi ta, za kterou tě mám.
S Willem tu ten týden přežijeme,
jedině pokud si o celé té trapnosti promluvíme.
Nemusíme se v tom šťourat a nic vysvětlovat,
jen uznáme, že se to děje.
Jo. Večeře je až za hodinu
a Will má pokoj 121.
Ano.
- Ano. - Ano.
Tak si to... jednou pro vždy vyříkáme.
- Jo. - Páni.
Jsem úplně ohromená, jak skvěle to zvládám.
Já taky. Vypadáš skvěle.
Wille?
Máš ten ručník?
Co říkáš?
Pojď dál. Potřebuju ho.
Hej.
- Co děláš? - Cože?
Řekl jsi, ať jdu dál!
- Myslel jsem, že jsi Scott. - Proč?
Co tu ještě děláš?
Jasně. Odcházím.
Promiň.
- Promiň. Tak ahoj. - To je dobrý. Nech to, v pohodě.
Teď se ukážeš?
To vůbec není pravda.
- Panebože. - Vypadal trochu jako stařík.
Byl jsem ošklivý dítě, už to můžeš uznat.
- Snad jste na mě nečekali. - Teď jsme přišli.
- Prima. To nemusíš. - Zvyk je železná košile.
To opravdu není nutné.
Mami, posaď se.
Jen jsem nechtěla, aby někdo bláznil.
Blázníš tu jenom ty.
Fajn.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Mám jich ještě devět.
Chci se omluvit za to, co se stalo u tebe ve vile.
Zapomeňme na to.
Co se stalo?
Vyrušila jsem tvého otce, když se sprchoval.
- Cože? - Nešla jsem vyloženě do sprchy.
- Bylo otevřeno. - Do sprchy?
Ne, do domu a říkal, že to potřebuje.
Potřeboval jsem ručník.
Skočím se upravit.
Sotva jsi přišla.
Upravenosti není nikdy dost.
- Asi bych měla... - Jo, běž.
Řekneš mi, co se tu děje?
Uvědomuješ si, jak je to trapné?
Chápu, že jste spolu s Willem na vysoký chodili,
ale co je na tom?
Nechodili jsme spolu jen tak. Byli jsme jeden pro druhého všechno.
Nikdo nebyl jako my dva.
Mysleli jsme, že spolu budeme do smrti.
Jednoho dne prostě zmizel.
A už jsme se nikdy neviděli.
Až do dneška jsme spolu nepromluvili.
On tě z ničeho nic zazdil?
Úplně z ničeho nic.
Věděla jsem, že je pro něj těžké
zjistit, co má po státnicích dělat,
ale to takové zmizení neomlouvá.
- A ani ti nikdy nezavolal? - Ne.
RJova tátu moc dobře neznám,
ale nepřijde mi, že by něco takového udělal.
No, změnila jsem si číslo, a neřekla jsem mu to.
A pak jsem se odstěhovala, aniž by věděl kam.
Mami!
Nechtěla jsem poslouchat jeho výmluvy
a nechtěla jsem, aby mi znovu ublížil.
Dobře. A pak jsi potkala tátu, měli jste mě a život šel dál.
Ty jsi pro mě v životě nejdůležitější.
Proto se tak bojím, co s tebou bude.
- Se mnou? - S tebou.
I když RJe miluješ, nikdy mu už nedokážeš věřit.
To myslíš vážně?
Myslím. Pokud jde o dědičnost a prostředí, tak dej na mě.
Je to má práce. Dědičnost je všechno.
Dobře, já možná nejsem světově proslulá genetička,
ale tohle nedává smysl.
Tak koukej otevřít oči, protože si hodláš vzít
syna ďáblova.
Ty ses zbláznila.
Fajn. Možná to nebude tak hrozné.
Ale poslouchej mě. Will se vždycky rád bavil.
Byl rád středem pozornosti. Rád měl všechno pod palcem.
Co je na tom špatného?
Skrýval svoje skutečné pocity.
Pořád si s někým plácal,
a do toho ty pitomé pěstičky.
RJ není jako jeho otec a já nejsem jako ty.
Nemyslíš, že je RJ po něm?
Mami. RJ říkal, že Will má velkou radost, že jsme se našli.
A že vaše problémy jsou už desítky let staré.
Mohla bys to tedy, prosím, nechat být?
Jsi přece šťastná, když jsem šťastná já.
Ano. To jsem myslela vážně.
Skvělé. Mám z té svatby hrozné nervy
a bez tebe bych to nezvládla.
Chci, abys na předsvatební večeři měla proslov.
Mám pronést proslov?
Jsi moje máma.
Chci, abys byla u všeho.
Tak jak to je? Je i nějaký pan Winslow?
- Vážně? - Jen se ptám.
Nebo je Lana taky rozvedená?
Počkej, ty to nevíš?
Co?
Emmě táta umřel při autonehodě, když jí bylo osm.
Ty jo. To jsem netušil. Vůbec jsme nebyli v kontaktu.
Jo, Lana ji vychovala sama jako ty mě.
Ahoj, lidi.
Ahoj. Všechno v pořádku?
Poprosila jsem mámu o přípitek na předsvatební večeři.
Senzace. A už ses jí zeptala na...
Dobře.
Tati, Lano.
S Emmou bychom si přáli, abyste nám šli
na svatbě za svědky.
Pokud vám to nepřijde divný. Nemusíme...
- Moc rád. - Bude mi ctí.
Tak na zdraví.
Emmo, s RJem jsme mluvili o tvém Instagramu
a ta čísla mě vážně ohromila.
Od té tvé návštěvy se ještě zdvojnásobila.
Šikovná, to je ono.
Ty jsi je navštívil v Londýně?
Byl jsem tam služebně, tak jsem vzal děti na večeři.
Určitě jste si to vzájemné seznamování užili.
Chtěla jsem tě pozvat, ale nemohla sis vzít volno.
Já bych si volno vzala, kdybych věděla, že jsi zasnoubená.
Tehdy jsem zasnoubená nebyla.
Hlavní je, že jsme tu teď.
Na to si připijeme.
Chtěl jsem počkat až po večeři,
ale rád bych vám to dal hned.
Já už jim dárek dala.
To je fakt. Nejlepší kávovar na trhu.
Byl úplně nahoře na seznamu darů.
Jo, byl.
No teda...
Otevři to ty.
Tati, to jsou klíče od bytu v Tribece?
Ano. Akorát teď jsou to klíče od vašeho bytu v Tribece.
Páni. Je to úžasný dárek.
A vy jste úžasný lidi.
Zvedněte ruku. Pravá noha dozadu.
Bojovník jedna.
- Byt v Tribece za miliony dolarů. - Pokrčte koleno.
S tím nemůžu soutěžit.
Nemáš s tím soutěžit.
On z toho soutěž dělá a předvádí se
jako velkej spekulant s tučným kontem.
Na chlapovi s tučným kontem není nic špatnýho.
Změňte pozici na bojovníka dvě.
Pohled za levou rukou.
Vidělas to?
Co?
Toho sexy Hemswortha. Koukal po tobě.
Prosím tě. Mám i kalhotky, co jsou starší než on.
Ale no tak.
Levá ruka nahoru, pozice obráceného bojovníka.
Vidělas to?
- Co? - Ten vyzývavý úsměv.
Asi bys ho měla vyzvat.
Víš co, já končím.
Za 10 minut máme
s Emmou schůzku s brand manažerkou Discovery.
Deset minut je dlouhá doba.
Nech toho.
- Dlouhá. - Bojovník dva.
Promiňte.
Díky bohu, že jste tady.
Máme tolik práce, a tak málo času,
ale náš video hovor minulý týden byl skvělý začátek.
Jaký video hovor?
Potřebovaly jsme s Emmou něco doladit.
Říkalas, že to uděláme spolu.
Vždyť jo.
Tak co tu ladí ta slečna z video hovoru?
- Máte otázky? - Ne, jsme v pohodě.
Je velká věc, že sem Camala přiletěla.
Abys věděla, já na svatbě manažerku nepotřebovala.
- Všechno v pořádku? - Ano.
Ty ses brala u babi na dvorku a říkalas, že byla hrozná.
A teď budu hrozná já.
Můžeme začít?
Můžeme.
Mám tu nějaké poznámky.
Takže, výzdobu stolů budeme mít od Phillipy.
Dělala svatbu Harryho a Meghan.
Tady jsou dárečky, ubrusy, ubrousky a jmenovky.
Fotku šatů nemám, ale jsou vážně nádherné.
Vy už jste všechno vybraly?
To byl program video hovoru.
A už sis vybrala i šaty?
Daisy Saint Daisy nemohla čekat.
Kdo je Daisy Saint Daisy?
Tvoje matka je sladká.
Daisy Saint Daisy je budoucí Vera Wang.
Šaty za 30 000 dolarů se neodmítají.
Daisy mě sponzoruje.
To je možné, ale je to tvoje svatba.
Měla bys dělat, co chceš.
Můžeme toho nechat?
- Jen chci, abys byla šťastná. - Jsem.
Mám skvělé designéry a odborníky,
kteří všechno mistrně zařídí.
Díky tomu ti poroste počet fanoušků,
což mi připomíná, že jsem připravila itinerář na tento týden.
Emmo, za hodinu máš focení
a taneční zkoušku, kvůli kampani na sociálních sítích.
Svatební hosté už dorazili?
- Ano, všichni jsou tu. - Skvělé.
Vaše akce jsem zvýraznila zeleně.
To vypadá, že spolu moc nepobudeme.
Máš taneční zkoušku v 16:00.
- Ta hvězdička je matka nevěsty. - Jsem hvězdička.
Smím vám dát malou radu, mamko Winslowová...
Mamko?
Vím, že je těžké vzdát se kontroly,
ale vaše holčička už je dospělá
a nejlepší bude, když se prostě uvolníte.
Dejte si Mai Tai a užijte si zábavu.
Dobře.
Fakt ti řekla mamko Winslowová?
Jo, řekla.
- Seřvalas ji? - Měla jsem.
Nechtěla jsem to Emmě pokazit. Má radost.
Co to je?
Můj itinerář od Camaly.
Aha.
Vojenský čas? Je to svatba, nebo válka?
Nevím jistě.
Aspoň ti dala seznam s návrhem aktivit. To je milé.
Je to jen fígl, jak se mě zbavit.
Dobře. Masáže, manikúra, zvuková koupel, piklebal.
Jestli si myslí, že si mě koupí za sůl do koupele,
tak se šeredně plete.
Správně, ségra. Moc patří lidu.
Můžeme tu sedět a zoufat si.
Přeháním to, viď?
Vím, že je to pro tebe citlivé, zlato.
Ale lítost všechno jenom zhorší.
Máš pravdu.
Vybírej.
Dobře. Piklebal. Vybiješ si vztek
na něčem, co ti ránu nevrátí.
Jdeme na to.
Juchů! Jde se!
Jo!
- Díky. - Děkuju.
Harley. Co tady děláte?
Zaskakuju, kde je potřeba. Co pro vás můžu udělat?
- Našel byste nám kurt? - Podívám se.
Znovu se setkáváme.
Ahoj.
Vy jste vlastně hrávali tenis.
Kolena už mám zničený, ale kraťasy mi seknou pořád.
Už si vzpomínám.
Rozumíš těm raketám, Winslowová?
- Uvidíme. Našel jste nám kurt? - Do dvou máme plno.
Tak co smíšená čtyřhra?
- Nechceme se vnucovat. - Nevnucujete se.
Nepřemlouvej ji, Scotty. Nerada prohrává.
Kdo říkal něco o prohře?
- Promiň. - To nic.
Devět, devět, dva.
- Ano! - Ano!
- To nic. - Deset, devět, dva.
Set point.
Devět, deset, jedna.
- Out! - To mi nepřišlo.
Rozhodčí?
Byl to... out?
Out? To nemyslíš vážně.
Dobře, tak to nebyl out. Nechte jí ho.
Já ho nechci, jestli to byl out.
Podle všech to out byl, ale jak chceš.
Nemyslí si to všichni. Janice a Scott nic neřekli.
- Je tvůj. - Ne, hrajem to znovu.
- Fajn. - Fajn.
Pořád je otravná.
- Co to bylo? - Říkal, že jsi pašák.
Hej.
Moc se omlouvám.
Kde to bolí?
Všichni víme, kde to bolí.
Jsem doktor, kamaráde. Uvolni se a prodýchej to.
Taky jsem doktorka. Myslím, že to zvládnu.
- Uvolni se a dýchej. - Uhodil se do hlavy?
Dobrá otázka. Přineste led. Pomůže na bolest.
Už běžím.
Lucas Campion. Pracuju v Geffenu v L. A. A vy jste?
Lana. Lana Winslowová.
Lana Winslowová? Vážně?
Ano.
Jste hvězda.
Ne, nejsem hvězda.
Ale jste. Chtěli jsme vás přetáhnout, ale odmítla jste.
- Předsedám náborové komisi. - Už se posadím.
- Ještě ne. - Ne.
Jo.
Rád bych vás zkusil znovu přesvědčit, abyste šla k nám.
To je od vás milé, ale moje dcera se vdává.
Gratuluju.
Díky.
Dobře, teď ti to položím na...
Nepoložíš to nikam.
Nerad vám kazím zábavu, ale musím zpátky na pokoj.
Jo, pomůžeme ti.
Pomalu, chlapáku.
Víš co? Já tě pro jistotu doprovodím.
To nemusíš.
Já bych byl mnohem radši.
Dobře. Jak chceš.
Dobrá trefa.
Vím, že máte určitě spoustu práce se svatbou,
ale nezašla byste na skleničku?
- Děkuju, ale... - Má úplně volno.
Skvěle. Sejdeme se v baru třeba v osm?
Tak v osm.
Dobře, tak zatím.
Není zač.
Že mi dohazuješ o polovinu mladšího?
Není vůbec zač.
Zasloužil jsem si to.
Tohle si žádnej chlap nezaslouží.
Choval jsem se jako blbec a snažil se ji trumfnout.
- To máš asi pravdu. - Jo.
S paní doktorkou máte něco za sebou.
Dá se to tak říct.
Ale teď už mezi vámi nic není?
Až na tři dekády potlačovaného vzteku,
ani ťuk.
Už to dojdu, doktore. Díky za pomoc.
Kdyžtak dej vědět.
Jasně. Můžu poradit?
Prosím.
Jestli budeš kolem mojí ex, zařiď si dobré zdravotní pojištění.
Píšu si.
Pojď, starouši.
Snad je Will v pořádku.
Možná bude chvíli zpívat soprán, ale přežije to.
Nemám mu zavolat?
Ne. Přestaň myslet na Willa a soustřeď se na namakanýho mladýho doktora.
Promiňte.
- Jé, zlato. - Tady jsi. Všude tě hledám.
Proč? Co se děje?
To mi řekni ty. Podle Camaly jste měli s RJovým tátou incident.
Ty myslíš tohle? Žádný incident, byla to jen malá nehoda.
Praštila ho míčkem.
Že to není pravda?
Nepraštila jsem ho míčkem. Trefila jsem se míčkem...
Do jeho nářadíčka.
- V oblasti třísel. - Chápu.
Hra, set a rána pod pás.
Mami, udělej mi laskavost a zkus se chovat normálně.
Camala říká, že to nesmí pokračovat.
Nic pokračovat nebude a slibuju, že se od Willa Jacksona budu držet dál.
Nemůžu tě brát vážně, když vypadáš takhle.
Ale myslím to vážně. Fakt.
Hlavně přijď včas na tancování. Je za 20 minut.
Slibuju, že přijdu včas a bez masky.
- Dobře. - A zlato.
- Půjčíš mi ty visací náušnice? - Jo.
- Máš rande? - Ne.
- Ano. - Ne. Nemám.
Jdu s někým na skleničku, ale rozhodně to není rande.
Takže... Podívej, kolik je hodin.
Musím běžet, abych stihla tancování.
- Rychle. - Děkuju.
Musím jít. Děkuju.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, hezky, tři, čtyři, pět, šest a teď!
Slyšela jsem o tom piklebalu.
Moc mě to mrzí.
Tvoje máma to neudělala schválně. Aspoň myslím, že ne.
Přijde mi, že vám to spolu sluší.
Vážně?
Nikdy jsem ji neviděla tak nešikovnou.
Díky.
Krása!
Dobrý začátek, ale trénujte dál.
Na sítích vás uvidí miliony lidí.
Přejdeme k další části.
Teď si zkusíme laso, takže si najděte partnery.
Camalo, já partnera nemám.
Mamko Winslowová, moje chyba.
Kdybyste byla tak hodná a neříkala mi...
Budu tvůj partner.
Já nevím, nevěstina máma
bude tančit s tátou ženicha?
To by Emily Postová neschválila.
- Kdo je Emily Postová? - Ničitelka svateb.
Mně to přijde super, ale nechám to na vás.
- Do toho. - A vy jste...
Moje bývalá kamarádka.
Vždyť vy jste spolu mívali takovou písničku...
- Ano. - Co to bylo?
Nevzpomínám si.
- „Dám dělovou ránu?“ - Vzpomínáš.
- Will to hrál na klavír. - „Mona Lisa.“
- Ano. - Moje oblíbená.
Moje taky.
Jaký otec, takový syn.
Mám to v telefonu.
Fakt?
Můžeme?
Moc ti to sluší.
Děkuju.
Tohle je překvapení.
Co je překvapení?
Ještě jsi mi nešlápla na nohu.
Unáhlil jsem se.
Když jsem s tebou, tak se cítím...
Já taky.
Díky.
Pro dámu.
Promiň, taneční zkouška byla dlouhá.
Vypadáš překrásně.
Děkuju.
Ty náušnice ti sluší.
Díky.
- Co si dáš k pití? - Dám si, co má on.
Pověz mi o tom tancování.
No, bylo trapné.
Na svatbách je to vždycky trapné.
Jsi odborník na svatby?
Jednou jsem se skoro oženil,
ale medicína všechny šance zničila.
To medicína umí.
Bylo to tak lepší.
Jsem trochu samotář.
Vážně? Tomu se mi nechce věřit.
Pročpak?
Takový krasavec jako ty
má určitě na opasku spoustu zářezů.
Že jsem krasavec, slyším poprvé.
A nevím, jestli se zářezy pořád praktikují,
ale o tobě bych mohl říct totéž.
Ale ne. Ty časy jsou pryč.
Dávno pryč. Já si nestěžuju,
ale už je holt pozdě.
Nikdy není pozdě.
Zamilování se nedá naplánovat.
Nemůže ti ujet jako vlak.
Věř mi, tahle mašina odjela už dávno.
Ještě jsme nic nepili, a už mi vyprávíš o svojí mašině.
Rande jak má být.
Díky.
Na další vlak.
Nikdy neříkej nikdy.
Mami? Co tady děláš?
Ty náušnice ti sluší.
Díky.
Mám konferenci s kolegou doktorem.
- Říkala jsem ti o něm. - Já jsem Lanina dcera Emma.
A tohle je můj snoubenec RJ.
Těší mě, kámo.
Doktor Campion je z Geffenovy na UCLA,
jsme kolegové.
Tohle je čistě kolegiální.
- To vidím. - Co vás přivádí na Phuket?
Kamarádi mě přemluvili, ať si vezmu dovolenou.
Byla to ztráta času, ale pak jsem potkal Lanu.
Tak my vás asi necháme.
Vlastně...
Já už taky musím jít. Většinou takhle neponocuju.
Je teprve půl deváté.
Psala mi Camala, zítra se s námi sejde v 10.
Tak to si musím odpočinout.
Těšilo mě s vámi porovnat poznámky, doktorko Winslowová.
Doktore Campione.
Camalo. Co se děje?
Svolala jsem neplánovanou schůzku,
protože mám neuvěřitelné zprávy.
O co jde?
Nechtěla jsem to zakřiknout. Ozval se Klaus Von Klaus.
- Ne. - Ano!
- Kdo? - Nabízí product placement.
Což znamená?
Že mi Klaus Von Klaus zaplatí za to, že ukážu jeho oblečení.
Už máš přece šaty od té Daisy.
Nejsou pro Emmu, ale pro vás a družičky.
Což znamená, že mamka Winslowová si vezme
tohle!
Jsi si jistá, Emmo?
Je to obrovská příležitost s úžasným sponzorem.
Ano, ale je to svatba, ne pohřeb.
Nevěsta má vždycky pravdu.
Nic není elegantnější než černobílá svatba.
- Jestli to tak chceš... - Děkuju.
To bychom měly. A teď k předsvatební večeři.
Poznamenala jsem pár věcí pro váš proslov.
- Napsala jste mi proslov? - Ne.
- Dobře. - Na to mám editora.
To je vtip?
Na Emmu budou koukat miliony lidí, nesmíme nic nechat náhodě.
Budeme streamovat předsvatební večeři, obřad i recepci.
Přečteš si to aspoň?
Ano.
Výborně.
Kdybych vás neznal, myslel bych že mezi vámi
včera na parketu přeskočila jiskra.
Můžeš se do toho přestat míchat?
To bohužel nepůjde.
- Tak to hraj na pohodu. - Jasně.
Hej! Tady!
Ahoj.
Snad vás nerušíme.
Ale vůbec ne.
A jeho si můžu objednat?
Přestaň už slintat.
Dala bych si svaly s extra stehýnkem.
Jo, teď nemůžu mluvit.
Koukám, že nejste jenom na kurtu.
Pití je mnohem míň rizikové.
V pořádku?
Jo, jen mi volali z práce.
Co tvoje zranění?
Zrovna se namáčí.
To rád slyším.
Myslel jsem, že máš svatební povinnosti.
Camala jí dala na zbytek dne volno.
Což mi nevadí.
Já si volno užívám.
- Nevypadáš. - Protože lže, jako když tiskne.
Upřímně, dívat se, jak Emma opouští hnízdo,
je pro mě hrozně těžké.
Jsem na ni moc pyšná, ale cítím takový...
smutek.
Nejde jen o to, že mi bude chybět.
Je v tom něco nevysvětlitelného.
Odvedli jsme skvělou práci, aby nás vůbec nepotřebovali.
Ano, to je přesně ono.
Musím běžet.
Dobrovolničím pár hodin na klinice ve vesnici.
Nemáte mít dovolenou?
Jak jsem včera říkal Laně, dovolená není moje silná stránka.
- Včera večer? - Trochu jsem ji nudil u skleničky.
Vůbec to nebyla nuda.
Musím letět. Pojď sem.
Zatím.
Páni. Dobrovolník na klinice a má obočí,
co skotačí víc než košík plný koťátek.
Mohl by ten chlap být ještě dokonalejší?
Mohl by být dnešek dokonalejší?
Pamatujete, kdy jsme měli naposledy úplné volno?
Ve druháku. Přijeli jsme den před začátkem výuky.
Koupili jsme sud na Lany falešnou občanku a Will nás vzal dodávkou do Santa Cruz.
- Bože. - Já že měl dodávku?
Já že měla falešnou občanku?
Ano.
Na jižním konci letoviska
je krásná pláž, kam se dá při odlivu dojít.
Napadlo vás to taky?
To si piš.
Můžeme jít?
Naše fotky z pláže už mají 10 000 lajků.
Jak dlouho tam visí?
- Necelou hodinu. - Ty jo.
Ukaž.
Jo.
- Vrať mi to. - Ne.
- RJi, mám spoustu práce. - Jsme v ráji, Em.
Práce počká. A slíbilas, že si zajdem do města na drink.
Dej mi 10 minut, ano?
Dobře, jak chceš.
Vážně ti nevadí, že pracuju?
Ne. Jen pracuj.
Budeme se brát,
půjdeme k oltáři
a budeme se brát...
- Nemůžu se soustředit. - Promiň.
Fakt tě miluju
a budeme se brát.
Poslední verš nezazpíváš?
Ne, říkalas, že se musíš soustředit.
- Půjdeme k oltáři lásky. - Půjdeme k oltáři lásky.
Díky.
Jo. Vypadá to, že teta Janice odpadla.
Jsem vzhůru.
Proč na pláži chutná všechno líp?
To ten písek.
Není to pískem. Ale společností.
- Na to se napiju. - Na zdraví.
Janice, pamatuješ, že jsme měli dohodu,
že když si do 35 nikoho nenajdeme,
tak se vezmeme?
- To byl dobrej plán. - Nevadilo ti, že je gay?
Drobná nepříjemnost.
Ale pak utekla s jiným.
Ano, Šéfkuchař Franco.
Nikdy jsem nechápal, co na něm vidíš.
Kromě těch omelet.
Prostě byl zrovna k mání.
A k mání zůstal i po tom, co jste se vzali.
Každý dělá chyby.
A co ty Wille? Tys taky chyboval?
To je těžká otázka.
No tak, lidi, začíná to být moc vážné.
- Změňme téma. - Fajn.
Co bychom dělali, kdybychom byli na té pláži v Santa Cruz?
- To nejde. - Proč ne?
- Protože nám už není 18. - Děkuju.
Copak se můžou bavit jenom mladí? Kdo jde se mnou?
Ale víš, že rezort je striktně proti nahotě?
Jsme na opuštěné pláži. Nikdo tu není.
Kdy se nám něco takového znovu poštěstí?
Vy mě fakt donutíte vstát?
- Jdu do toho, jestli jde i Lana. - No, já nevím.
- Kdo tam bude první! - Ale ne.
Ne, počkejte.
Dámy, můžete se trochu narovnat?
Jo!
Pecka. To je borec.
Já věděl, že půjde ke dnu!
Dobře, to zatím stačí.
Tak jo, dáme si pauzu.
Co ti je, Em?
Nic.
Počkej.
Něco se děje.
No tak.
Řekl ti táta, proč moji mámu opustil?
Říkal jen, že to bylo složité.
Prý to vůbec nečekala.
Prý se pořád dobře bavil,
a ona nevěděla, že se něco děje.
Připadám ti jako on?
No, rozhodně jste podobně výstřední.
A tebe to štve.
Ne, o to nejde.
Já jen...
Pořád jedeš naplno.
A nevím, jestli tomu mám věřit.
Děláš si srandu?
Co když o nás pochybuješ
a snažíš se skrýt, jak se cítíš?
A pak si jednoho dne uvědomíš, že jsi udělal obrovskou chybu a...
Poslouchej mě.
Nevím co se stalo mezi tátou a tvojí mámou.
Ale ať to bylo cokoliv, stalo se to jim, ne nám.
- Ale jestli se to stalo jim... - Nejsem jako táta, Em.
A jediný, co skrývám, je,
jak moc tě miluju.
Upřímně mě to samotnýho děsí.
Jsi moje všechno.
Moje slunce,
měsíc i... hvězdy.
Teď zníš přitrouble.
A co je na tom špatnýho?
Nepamatuju si, že by rána byla tak... nepříjemná.
Stálo to za to.
Proč křičíš?
A proč je takový vedro?
Tady by si člověk menopauzy ani nevšiml.
Ale ale.
Vidím, že dnes jste tu inkognito.
Včera jsme měly trochu mejdan.
Paráda.
No a někteří z toho mají následky.
Babi má pořádnou kocovinu.
To byla oficiální svatební událost nebo...
Byla to spíš soukromá akce při měsíčku.
Včera byl vidět měsíc?
Obě půlky.
Jak bylo na klinice?
Fajn. Byla tam spousta zajímavých lidí.
Ale dneska si dám pohodu.
Na to se napiju.
Nebo ne.
Poslyš.
Říkal jsem si, když jsme minule neměli moc času,
jestli bys nezašla na večeři?
Ty a já?
Vím, že toho máš hodně. Jestli nemůžeš, tak klidně...
Moc ráda.
Vážně?
Zní to jako skvělý nápad.
- Sejdeme se v sedm v hale. - Dobře.
Těším se.
Vysvětli mi, co se stalo.
Včera mi došlo, že s Willem nemusíme být
vždycky tak upjatí.
Můžeme být v klidu a podpořit děti.
A Lucas je skvělý.
Mělas pravdu. Je čas, abych roztáhla křídla.
To si piš!
Tak se mi líbíš.
Harley se chce potkat ve fitku.
Kdyby se ptal, jsem volná.
To je strašný.
Dobře, tak jo.
Co je?
- Co tady děláš? - Nevím.
Zasvětíte nás, Harley?
Ostraha měla schůzku, tak jsem vás chtěl varovat.
- Ostraha? To zní vážně. - Je to vážné.
Jde o incident, který rozrušil naše významné korporátní hosty.
Jaký incident?
Veřejné obnažování na hotelovém pozemku.
To je hrůza.
A dali vám ti hosté popis
zmíněných chuligánů?
To nemuseli.
Pozemek je pod kamerami, pokud by vás ty záběry zajímaly.
Ne.
- Prý opuštěná pláž. - Já o těch kamerách nevěděl.
Poslyšte, Harley, je to moje chyba.
Ano, Harley, mohli bychom se dohodnout,
že to zůstane mezi námi?
Jistě. Pokud už se to nebude opakovat.
Nebude.
Ani za milion let.
Janice vás zdraví.
Vyřiďte jí, že je velmi fotogenická.
Dobře.
Mají nás natočené. Co budeme dělat?
Nic. Kdo to kromě Harleyho a sekuriťáků viděl?
Kromě Harleyho, sekuriťáků a uklízeček?
Úplně všichni.
Proto se na nás tak usmívají.
Jsme v zemi úsměvů.
Mami! Jak jsi to mohla udělat?
- Jestli mluvíš o té pláži... - Vy jste neskutečný.
Camala je příšerně naštvaná.
- Mám Camale zavolat? - Jenom to ne.
Bylas na ni hrozně protivná.
Stačí jedno křivé slovo, a Discovery mě pustí.
- Ale to není... - Chceš tu akci sabotovat?
Nechceš, abych se vdala, že ne?
To jsem neřekla.
Ale myslela sis to.
To je srandovní, obě se tváříte stejně.
Nepleť se do toho!
Em, udělala jsem všechno, co sis přála.
Vezmu si šaty, ve kterých vypadám jako Morticia Adamsová.
Mám proslov, co napsal někdo jiný.
Už ani nevidíš, co je skutečně důležité.
Ztrácíš sama sebe.
Neslyšela jsem jediné slovo
o té charitě, kterou jsi chtěla propagovat.
Ani slovíčko. Všechno se děje tak rychle.
Není divu, že jsi zmatená.
Vůbec nejsem zmatená!
Camala je z mateřské společnosti,
a pro mě je to důležité, ať se ti to líbí, nebo ne.
Možná je z mateřské společnosti, ale já jsem tvoje matka.
Na svatbě má jít o rodinu, ne jenom o fotky.
Když tě to tak štve, klidně si odjeď.
Em!
Emmo!
Co to mělo znamenat?
Bude v pořádku. Jen potřebuje čas.
Možná má pravdu. Měla bych odjet a nepřekážet.
To nechceš ani ty, ani ona.
Co mám dělat?
Drž si chvíli odstup.
Harley mi řekl o jednom skvělém místě.
Ale za hodinu musím být zpátky.
Jasně.
To jsem potřebovala.
Já vím.
Ty mě vážně dobře znáš, viď?
Na některé věci se nezapomíná. I když se snažíš sebevíc.
Dobrý den.
Vzal bych si tu kytici hyacintů.
Děkuji.
Co je?
Vydrž.
Zkus to.
A do háje. Vybila se baterka.
Ne, to nejde. Máme zkoušku šatů.
Nemůžu přijít pozdě.
Emma mě vážně zabije.
Dobře, hlavně klid.
Někdo z rezortu pro nás přijede.
To je divné.
Není tu signál.
Proč by telekomunikační společnost stavěla stožáry až tady?
Aby si pelikáni smskovali?
Pelikáni nejsou místní, a navíc nemají palce.
Ale o to nejde.
Máme problém a najdeme řešení.
To je nápad. Bude nám stačit
startovací kabel, co se potáhne až z hotelu.
Ne, stačí, když nás někdo sveze.
Jenže jsme skoro na Marsu
a auto jsme nezahlédli celé odpoledne.
Prostě půjdeme pěšky.
Pěšky? To nám zabere hodiny a já jsem v žabkách.
Pojď.
Počkej. Kam jdeš?
Někdo nás uvidí spíš,
když rozděláme na pláži signální oheň.
Vážně? Lano.
Vidělas ten terén, Lano?
Tvoje matka má hodinu a půl zpoždění.
Pořád jí píšu, ale neodpovídá.
Neztrácejme čas.
Podívej se na fotky a řekni, co si myslíš.
Jsou skvělé.
Ale je tu někde rodina?
Vyfotíme je na obřadu.
Není tu nic pro Institut oceánů.
Myslela jsem, že jsme na stejné vlně.
Co je dobré pro naši značku, pomůže i tobě.
- Tyhle? - Ne.
Jsme na stejné vlně.
Páni. Tak o tomhle místě Harley mluvil.
To je nádhera.
Jo, už to chápu. Tam nějaké lodě určitě projedou.
Uznávám, byl to dobrý nápad.
Víš, jak rozdělat oheň?
Máš zapalovač?
Vážně?
Chceš si promluvit?
Jde o mámu.
Nepřišla na zkoušku šatů.
Přísahám bohu, ta ženská mi chce zničit život.
- Tomu přece nevěříš. - Ale jo, dohání mě k šílenství.
Víš, že mi řekla, že zapomínám, kdo jsem?
Cože? To je... šílený.
Vůbec netuší, jak je těžký být její dcera.
Je hrozně chytrá a má pravdu, i když by ji mít neměla,
a za to ji fakt nesnáším.
Ale taky nesnáším sama sebe,
protože ona je prostě máma
a snaží se pomoct, i když je úplně mimo.
To budu taky, jestli někdy budeme mít děti.
Ale pak mi dojde, že budou mít kliku,
jestli budu z poloviny tak dobrá máma jako ona.
Asi si s mámou musíš promluvit.
Harley!
Ahoj.
Neviděls mámu?
Jela se projet s Willem. Půjčil jsem jim džíp.
Ale už se připozdívá.
- A ty se o ni bojíš? - Tak trochu.
Neboj, skočím pro člun.
Říkals, že jeli autem.
To jo, ale jestli se nepletu, budou na pláži v Zátoce Milenců.
Proč si to myslíš?
To je fakt sranda.
Vždycky jsme se uměli bavit.
Přesně tak.
Chození do skauta se konečně vyplatilo.
Do žádnýho skauta jsi nechodil.
Asi o sobě všechno nevíme.
Jsme upřímní.
Když už to říkáš, měli bychom si promluvit.
Ne, neměli.
Lano, prosím tě, vyslechni mě.
Tuhle diskuzi jsi utnul sám před 30 lety. Proč bych tě měla poslouchat teď?
Tak já jsem ji utnul?
Změnila sis číslo a adresu.
Tak fajn, mluv, jestli to chceš řešit.
Já to udělala, abych se ochránila.
- Trvalo mi, než jsem se z toho dostala. - A mně...
Ale díky tomu jsem silná.
A zase jsem se dala dohromady.
Takže když umřel táta Emmy...
Věděla jsem, že to zvládnu, když už jsem někoho ztratila.
Můžu se k tomu vyjádřit?
Ty sis vzal RJovu mámu.
Já si vzala tátu Emmy. A zapomněls na mě.
Když dovolíš, potřebuju na vzduch.
A ano, vím, že jsme venku,
ale tady je vzduch lepší.
Proboha, Lano.
Já na tebe nezapomněl.
Ale nezáleželo ti na mně, jinak bys jen tak neodešel.
Neodešel jsem kvůli tobě.
Tehdy jsem byl úplně ztracený, a ty jsi byla rozjetá,
dostávalas nabídky stipendií na nejlepší školy.
Přesně jsi věděla, co od života chceš. Já ne.
Připadalo mi, že se se mnou musíš vláčet a nevšimneš si, že jsem pryč.
Kdybych to věděla, pomohla bych ti.
Copak nechápeš, že jsem si musel pomoct sám?
Musel jsem zjistit, co jsem zač.
Jak můžu být víc než zábavnej kluk.
Chtěl jsem si tě zasloužit.
Zasloužit?
Já už tě milovala.
Lano, já...
Já vím, že jsem to podělal. A hodně.
Ale než mi to došlo, úplně jsi mě odřízla.
- Takže je to moje vina? - Není to ničí vina.
To je život.
Ale proto jsem se pro tebe vrátil.
Našel jsem adresu tvojí práce. Přiletěl jsem do Kalifornie a šel tam.
- Vážně? - Ano.
Řekli mi, že jsi odjela na líbánky.
Vrátil jsem se do Hartfordu.
Pak jsem potkal RJovu mámu a za tři měsíce byla svatba.
Nevydrželo nám to, protože jsme se nemilovali.
Nešlo to, protože já pořád miloval tebe.
Ty ses pro mě vrátil?
Ano.
A teď
nás svedla dohromady nějaká nevysvětlitelná náhoda
a dostali jsme druhou šanci, pokud o ni stojíš.
Já nevím. Ale jestli ano...
Tak ji využijme.
Když to nevyšlo tehdy, proč myslíš, že to vyjde teď?
No, tak zaprvé spolu teď mluvíme,
to jsme tehdy neuměli.
Neuděláme stejné chyby.
- Uděláme jiné. - Nejspíš.
Ale uděláme je spolu.
Teď jsme jiní.
Asi jsem byla tenkrát trochu intenzivní.
Asi?
Ale no tak.
Řekni mi, že ke mně nic necítíš,
a už se o tom nikdy nezmíním.
Jako že už tě nechci zabít?
To je taky cit.
Jeďte na Koh Samui, tam je v tuhle roční dobu krásně.
Tam jsme chtěli, ale už nejsou letenky.
Pomůžu ti.
Ahoj, Lucasi.
Ty jsou pro tebe.
Díky. Moc mě to mrzí.
S Emmou jsme se pohádaly, tak jsme jeli na výlet a...
Došlo mi, že se něco stalo.
Můžeme zajít na večeři jindy?
Já...
Myslím, že toho teď máš moc.
Ale Lucasi, Will a já...
Snažím se to brát sportovně, Lano.
Nedělej mi to těžší.
Jsi vážně úžasný, víš to?
Poslyš, kdyby vám to nevyšlo,
moje číslo máš.
Budu tě mít na rychlé volbě.
To už možná neexistuje.
Ale můžeš si mě uložit do oblíbených.
Jo, vždyť já vím.
- To bylo zase z práce? - Jo, nic důležitého.
Mami!
- Dobrý? - Jste v pořádku.
Jasně, že jsme v pořádku.
Nechci, abys odjela. Vážně ne.
Mám tě moc ráda.
- Já tebe taky. - Zlatíčko.
Emmo! Emmo, tady tě mám.
Musíme nafotit momentky s družičkami,
zatímco si mamka Winslowová vyzkouší šaty.
Prosila jsem vás, ať mi tak neříkáte.
Víš co? Máma si na svatbu vezme, co bude chtít
a družičky taky.
- A napíše vlastní proslov. - Ano?
- Ano. - To není dobrý nápad.
Je to skvělý nápad.
A zruš všechny akce v kalendáři
odteď až do předsvatební večeře.
Nebudu mít čas, musím se věnovat rodině.
To se mi líbí.
- Konečně. - Ale ten rozvrh...
Camalo, vím, že jsi na tom pracovala a jsi nejlepší v oboru.
Ale je to moje svatba. Já rozhoduju.
- Ale Emmo, nemyslíš... - Víte co?
Malá rada. Klídek.
Dejte si Mai Tai.
Přestaň!
Páni, všem vám to moc sluší.
Nemůžu uvěřit, že jsme tu.
A že se moje holčička vdává a bere si
skvělého mladého muže.
Na tomhle projevu jsem pracovala celou noc,
aby byl dokonalý.
Ale pak mě napadlo, co by řekl Emmin táta.
Že dokonalý projev
není zdaleka tak dobrý jako projev od srdce.
Všem nám moc chybí.
Ale vím, že je tady.
V duchu je tu s námi.
A byl by moc hrdý.
Dám vám jen jednu malou radu.
Ať se stane cokoliv,
ať vás život zavede kamkoliv,
nikdy to spolu nevzdávejte.
Nevzdávejte to s láskou.
A omlouvám se za otřepanost,
ale nevzdávejte se šťastných konců.
Mám vás ráda.
Na Emmu a RJe.
- Na zdraví! - Na zdraví!
- Jo, v pohodě. - Díky, že jste přišli.
To je jasný.
Vy se asi znáte déle než Emma a RJ.
Chodili jsme spolu na vysokou.
Že vy jste na tom videu, o kterém všichni mluví?
- No, my... - Máme právo nevypovídat.
Jo.
Musím to vzít. Omluvíte mě?
- Takže... - Lano.
Nevadí, když si půjčím otce Harita?
Vůbec ne.
Nějak se k sobě s Willem máte.
Co se v té Zátoce Milenců přesně stalo?
Potřebuju čurat.
- My to z tebe vymáčknem. - Will mi to stejně řekne.
Pořád se v tom plácáme.
Ano, já ti rozumím.
Můžeme se přestat hádat?
Katrino, poslouchej mě.
Víš, že bez tebe nemůžu žít.
Ne, ona to neví.
Katrino.
Katrino, slibuju, že ti to vynahradím.
Jé.
To nevíš.
Emmo. Ahoj, zlato.
Ahoj, jsi v pořádku?
Ano, jsem úplně v pohodě.
Byla to opravdu krásná večeře. Camala se vytáhla.
- Jsi úplně rudá. - Ne, já jsem v pořádku.
Půjdu si brzy lehnout, zítra je velký den.
Jasně. Taky asi brzy půjdu.
Dobře, uvidíme se ráno.
- Tati! - Ahoj.
Musíš nás dohnat.
- Jo, jsi pozadu. - Jde se.
Jak jsem mohla být tak blbá?
Ty nejsi blbá.
Blbce z tebe dělá Will.
Samozřejmě že něco tají.
Proč mě to překvapuje?
Protože jsi mu chtěla věřit.
A já taky.
Když Emma odchází...
chtěla jsem mu věřit taky.
Chtěla jsem...
Nebýt po zbytek života sama.
Já vím. Zavolej tomu sexy doktůrkovi.
Nebudu volat Lucasovi.
Věř mi, že tě ten mlaďoch donutí zapomenout,
proč jsi vlastně byla nešťastná.
Janice, musíš mi slíbit,
že o tom nikomu neřekneš.
Slib mi to. Nemůžu Emmu zklamat.
Nikdy jsi ji nezklamala ani nezklameš.
Obejmi mě.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Haló?
Mami?
Em?
- Ahoj. - Ahoj.
Proč jsi vzhůru tak pozdě?
Můžeme si promluvit? Vypadala jsi rozrušeně.
Ale ne, zlato. Jsem v pohodě.
Vidíš? To jsi celá ty.
Pořád se staráš o všechny ostatní, a o sebe nikdy.
Ale ne.
Ale jo, mami.
Děláš to už 20 let.
Já to chápu.
Bylo mi teprve osm, když měl táta nehodu.
Asi jsem nikdy nedocenila,
jak moc ses kvůli mě zanedbávala.
Jsem tvoje máma.
Ale já už jsem dospělá a mám RJe.
Všechno se brzy změní.
Takže mě už nepotřebuješ?
Samozřejmě, že tě potřebuju.
Ale můžeš se o mě starat míň
a trochu víc se věnovat sobě.
Kdo tě naučil být tak dospělá?
Slíbila jsem si, že do svatby nebudu brečet.
Ale zítra nic neslibuju.
Mami.
Ano?
Můžu tu dnes zůstat?
A slibuješ, že budeš spát?
- Slibuju. - Tak pojď.
Všichni se posaďte, prosím.
- Jdeme na to. - Zatím.
Začněte obřad.
Dobře, teď družičky a mládenci.
A teď nevěsta.
Můžeme?
Drazí přítomní,
dnes jsme se tu sešli,
abychom spojili Emmu a Richarda ve svazek manželský.
Manželství je svátost, do které nelze vstupovat lehkovážně.
Pokud někdo z přítomných zná důvod,
proč by tento pár neměl být oddán,
ať promluví teď, nebo mlčí navždy.
Počítá se i ulhaný tchán?
Prosím?
- Chcete něco říct? - Ne.
Pokračujte.
Ochranko, pozor.
Co je s Lanou?
Nemám tušení.
A vy chcete něco říct?
- Ne. Jsme v pohodě. - Pardon.
Prosím.
Richarde, bereš si Emmu za svou právoplatnou manželku?
Slibuješ, že ji budeš milovat, ctít, opatrovat a chránit,
vzdáš se všech ostatních a budeš už navždy jen s ní?
Ano.
Emmo, bereš si Richarda za svého právoplatného manžela?
Slibuješ, že ho budeš milovat, ctít, opatrovat a chránit,
vzdáš se všech ostatních
a budeš už navždy jen s ním?
Ano.
Hlavně klid.
Richarde,
navlékni Emmě prsten na levou ruku a opakuj po mně.
Tímto prstenem si tě beru.
Emmo, navlékni Richardovi prsten na levou ruku
a opakuj po mně: „Tímto prstenem si tě beru.“
Tímto prstenem si tě beru.
Jsi v pořádku?
Matka se hroutí, opakuji, hroutí.
Připravte maskérku.
Jen pokračujte.
Z moci mně svěřené vás prohlašuji za muže a ženu.
Polibte nevěstu.
Jo!
- Jo! - Jo!
Nádhera. Blahopřeji.
Děkuji vám.
Ahoj.
Takže teď jsme oficiálně rodina.
Emma se musí převléknout na cestu a já jí jdu pomoct.
Dobrá práce, pastore.
- Camalo. - Lano.
- Byla to krása! - Děkuju!
Lano. Můžeme si promluvit?
- Odjíždím hned po dětech. - Lano.
Co je to s nimi?
Nemám nejmenší tušení.
Proboha, tys nikdy neuměla lhát.
Neříkala Janice, co je s Lanou?
Ani slovo.
Takže to bude horší, než si myslíš.
Už jsou tady.
Ahoj.
Šťastnou cestu.
Díky za všechno, táto.
Děkujeme vám.
No tak, mládeži, loď čeká.
Hoď kytici.
Dobře. Pauza.
Všichni přestaňte.
Můžeš mi vysvětlit, proč jsi tak strašně naštvaná?
Můžeš nedělat scény?
Lano, řekni mi, co se děje.
To si zasloužím.
Ty si zasloužíš spoustu věcí, ale nenechám tě kazit jim svatbu.
Svatba už přece skončila, ne?
Jo. Promiň.
Tý kytici ses vyhnula, jako by to byl granát.
Nic takového.
- Ale jo, mami. - Dobře.
Nemluvím s tebou,
protože ti nedovolím mi znovu zničit život.
Ale jedno ti řeknu,
děkuju, žes mě zastavil, než jsem se do toho položila moc.
A vy dva můžete jet. Šťastné líbánky.
- Ne. - Chceme vidět, co se stane.
Tady už není nic k vidění.
Nech si ty kecy, Winslowová.
Znám tě od 18 let. Něco mi tajíš.
Řekni mi, co se děje.
Řeknu ti to.
Když jsme uvízli v té Zátoce Milenců,
tak jsi mě přece prosil o druhou šanci.
Řekl jsi mi, žes mě nikdy nepřestal milovat.
Ano. A myslel jsem to vážně.
Akorát, že já tě včera slyšela telefonovat
a vsadím se, že ti sem celou dobu
volá ta samá osoba.
- No a? - No a?
Můžeš utéct, ale teď už se neschováš.
Kdo je Katrina? Ta žena, bez které nemůžeš žít?
Promiňte.
Katrina jsem já.
Vy jste Katrina?
Lano, to je Katrina Kovalenková, moje osobní asistentka.
Pracuje pro mě už 20 let a pravidelně vyhrožuje, že skončí,
protože ji nutím do šíleností, jako nečekaně odletět na odlehlý rezort.
- Chci vyšší plat. - Probereme to pak.
Takže tobě celou dobu volala asistentka,
a ne tvoje přítelkyně?
Prosím vás.
Je moc vychrtlý.
Ale proč jsi ji sem vozil?
Bál jsem se, že se zamiluješ do toho doktora.
Do Lucase? Tys na něj žárlil?
Ano, žárlil.
Tak jsem ji požádal, aby přivezla tohle.
Koupil jsem ti ho, když nám bylo 22.
Schovával jsem si ho všechny ty roky,
i když jsem nevěřil, že se ještě uvidíme. A teď jsme tady.
Tak co ty na to?
Vezmeš si mě konečně?
Já nemůžu.
Mami.
Ale ano, můžeš. Zamysli se.
Už se stalo.
Lano, stůj. Lano.
Říkalas, že máme věřit ve šťastné konce.
Já si to nezasloužím. A nezasloužím si tebe.
Co tím myslíš, že si mě nezasloužíš?
Nevěřila jsem ti a všechno jsem zkazila, protože jsem pitomá.
Ne, počkej, poslouchej mě.
Život je chaos. A nikdo není dokonalý,
ani já, ani ty, ale jsme pro sebe jako stvoření.
Copak ty nevidíš, jak se k sobě hodíme?
Tak co říkáš?
Na co?
Pro lásku boží, ženská!
Vezmeš si mě, nebo nevezmeš?
Ano.
Ano, vezmu. A na nevezmu říkám ne.
Takže, odmítám si tě nevzít a ano...
Pojď ke mně.
Jo!
Překlad titulků: Antonie Dědečková